ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2020 р.                               Справа № 910/8978/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Алданової  С.О. 
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Октопус Енерджі"
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 (повний текст складено 08.09.2020)
у справі №910/8978/20 (суддя Котков О.В.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний Арсенал"
до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Октопус Енерджі"
про          стягнення грошових коштів

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерний Арсенал" (далі - ТОВ «Інженерний Арсенал», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октопус Енерджі" (далі - ТОВ «Октопус Енерджі», відповідач) про стягнення заборгованості за договорами поставки №211019 від 21.10.2019 та №26112019 від 26.11.2019 в розмірі 157339,69 грн, з яких: 95754,88 грн - основний борг за договором №211019 від 21.10.2019, 6768,25 грн - пеня, 1537,33 грн - інфляційні втрати; 34986,48 грн - основний борг за договором №26112019 від 26.11.2019, 2731,05 грн - пеня, 561,70 грн - інфляційні втрати.
В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Інженерний арсенал» послалось на неналежне виконання ТОВ «Октопус Енерджі» зобов`язань за договорами поставки №211019 від 21.10.2019 та №26112019 від 26.11.2019, а саме ТОВ «Октопус Енерджі» у визначені договорами строки не здійснив в повному обсязі оплату вартості поставленого йому ТОВ «Інженерний Арсенал» товару, внаслідок чого у ТОВ «Октопус Енерджі» утворилась заборгованість перед ТОВ «Інженерний Арсенал».
17.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ «Інженерний Арсенал» надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з ТОВ «Октопус Енерджі» на його користь 95754,88 грн. - основного боргу за договором №211019 від 21.10.2019, 6768,25 грн - пені, 1537,33 грн - інфляційних втрат та 1059,58 грн - 3% річних. Змісту поданої ТОВ «Інженерний Арсенал» заяви свідчить, що позивач просить стягнути з відповідача на його користь основний борг та штрафні санкції виключно за договором №211019 від 21.10.2019.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Октопус Енерджі" на користь ТОВ "Інженерний Арсенал" грошові кошти: основного боргу - 95754,88 грн., пені - 6650,52 грн., інфляційних втрат - 1537,33 грн., 3% річних - 1043,89 грн. та судовий збір - 2099,33 грн. В іншій частині позову відмовлено.
Задовольняючи вимоги позову про стягнення суми основного боргу місцевий господарський суд вказав, що ТОВ «Інженерний Арсенал» доведено факт порушення з боку ТОВ «Октопус Енерджі» своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати вартості поставленого товару, тоді як строк виконання ним зобов`язання з оплати товару настав, а наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. ТОВ «Октопус Енерджі» доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надало.
Задовольняючи частково вимоги позову про стягнення пені та 3% річних господарський суд вказав про проведений ним розрахунок позовних вимог в цій частині; щодо вимог про стягнення інфляційних господарський суд першої інстанцій погодився з наданим позивачем розрахунком.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись із зазначеним рішенням, ТОВ "Октопус Енерджі" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/8978/20 в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Інженерний Арсенал» скасувати, постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги ТОВ «Октопус Енерджі» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема ТОВ «Октопус Енерджі» вважає, що заява про зменшення позовних вимог була подана особою, повноваження якої на вчинення таких дій не підтверджені; місцевий господарський суд безпідставно відмовив у поновленні строку на подання відзиву на позовну заяву; суд не встановив обсяг поставленого товару та ціну, яку відповідач мав сплатити за цей товар.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Октопус Енерджі" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/8978/20 залишено без руху; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Октопус Енерджі" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду: докази сплати судового збору у розмірі 3153,00 грн.; уточнення стосовно прохання (прохальної частини) в апеляційній скарзі, яке має бути розглянуто судом.
28.10.2020 від ТОВ "Октопус Енерджі", на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2020, надійшла заява про усунення недоліків з платіжним дорученням №46 від 26.10.2020 та екземпляром апеляційної скарги, яка містить прохальну частину.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Октопус Енерджі" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/8978/20. Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Розпорядженням В.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2020 №09.1-08/5656/20 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/8978/20 у зв`язку з перебуванням судді Корсака В.А., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.
Згідно із витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.
Враховуючи зміну складу суду, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2020 справа №910/8978/20 прийнята до провадження колегією суддів у визначеному складі. 
Позиції учасників справи.
Від ТОВ «Інженерний Арсенал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач проти поданої ТОВ «Октопус Енерджі» апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, як таке, що прийнято з дотриманням норм процесуального та матеріального права.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції. 
21.10.2019 ТОВ «Інженерний Арсенал» (як постачальник) та ТОВ «Октопус Енерджі» (як покупець) уклали договір поставки № 211019 (далі - договір), за умов п. 1.1. якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язався прийняти й оплатити товар.
Найменування, кількість та ціна товару зазначається в специфікаціях або рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).
Згідно з п. 2.2. договору ціна, асортимент та кількість товару погоджується сторонами у накладних на кожну окрему партію, які є невід`ємними частинами договору. 
Розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, що вказаний в даному договорі або внесення грошових коштів в касу (п. 2.5. договору).
Умовами пп. 2.9.1. п. 2.9. договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється покупцем на умовах відстрочення повного розрахунку протягом 30 (тридцять) календарних днів з дати отримання товару, що вказана у видатковій накладній постачальника.
За умов п. 5.2. договору покупець за порушення обов`язку, визначеного у п. 2.9. цього договору, за вимогою постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору, та закінчується 31.12.2019. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишилися не виконаними (п. 8.1., 8.2. договору).
В період жовтень-листопад 2019 року на виконання умов договору ТОВ «Інженерний Арсенал» поставило, а ТОВ «Октопус Енерджі» прийняло товар на загальну суму 115360,52 грн, що підтверджується видатковими накладними: - №728 від 31.10.2019 на суму 9607,39 грн, - №729 від 31.10.2019 на суму 6447,43 грн, - №730 від 31.10.2019 на суму 21060,78 грн, - №756 від 07.11.2019 на суму 1627,27 грн, - №757 від 07.11.2019 на суму 2880,06 грн, - №758 від 07.11.2019 на суму 5235,53 грн, - №761 від 08.11.2019 на суму 824,87 грн, - №762 від 08.11.2019 на суму 1393,06 грн, - №765 від 12.11.2019 на суму 23167,01 грн, - №766 від 12.11.2019 на суму 3195,36 грн, - №768 від 12.11.2019 на суму 7405,80 грн, - №769 від 12.11.2019 на суму 366,22 грн, - №770 від 12.11.2019 на суму 3994,48 грн, - №771 від 12.11.2019 на суму 164,98 грн, - №772 від 12.11.2019 на суму 12364,04 грн, - №779 від 14.11.2019 на суму 2762,72 грн, - №780 від 14.11.2019 на суму 108,61 грн, - №781 від 14.11.2019 на суму 549,34 грн, - №782 від 15.11.2019 на суму 4293,32 грн, - №783 від 15.11.2019 на суму 4484,52 грн, - №796 від 19.11.2019 на суму 3360,00 грн, - №797 від 19.11.2019 на суму 67,73 грн, а всього на суму 115306,52 грн.
Товар за вказаними видатковими накладними за якістю та кількістю прийнято ТОВ «Октопус Енерджі» без заперечень, про що свідчать підписи сторін на видаткових накладних. 
Отриманий товар ТОВ «Октопус Енерджі» оплатило частково на суму 19605,64 грн, відтак, за розрахунками ТОВ «Інженерний Арсенал», заборгованість за отриманий по договору товар становить 95754,88 грн (115306,52 грн - 19605,64 грн = 95754,88 грн).
Факт заборгованості ТОВ «Октопус Енерджі» перед ТОВ «Інженерний Арсенал» у розмірі 95754,88 грн також підтверджується підписаним обома сторонами без заперечень актом звірки взаєморозрахунків за період 2019 року, згідно з відомостями якого заборгованість ТОВ «Октопус Енерджі» перед ТОВ «Інженерний Арсенал» станом на 31.12.2019 становить 95754,88 грн.
14.02.2020 ТОВ «Інженерний Арсенал», у зв`язку з неоплатою заборгованості за договором поставки №211019 від 21.10.2019, звернулось до ТОВ «Октопус Енерджі» з вимогою (вих. №13022020) від 14.02.2020 про сплату заборгованості в розмірі 95754,88 грн. 
Вказана вимога була отримана директором ТОВ "Октопус Енерджі" Гавель А.В. 14.02.2020 (про що свідчить відмітка про отримання вимоги у правому верхньому куті), однак залишена ТОВ «Октопус Енерджі» без відповіді та задоволення. 
За наведених підстав ТОВ «Інженерний Арсенал» звернулось до місцевого господарського суду з позовом у цій справі та просить стягнути з ТОВ «Октопус Енерджі» суму основного боргу та нараховані на нього санкції за неналежне виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Щодо вимог про стягнення основної заборгованості за договором поставки.
Згідно з пунктом 1 частини 2  статті 11 ЦК України  підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1  статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Частинами 1, 2  статті 509 ЦК України  встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до  статті 193    ГК України  та статей  525,  526 ЦК України  суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтями  627,  628  та  629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір № 211019 від 21.10.2019 є договором поставки.
Відповідно до  статті 265 ГК України  за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
За визначенням частини 1  статті 712 ЦК України  за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2  статті 712 ЦК України).
Згідно із  статтею 655 ЦК України  за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1  статті 656 ЦК України  предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Статтею 663 ЦК України  передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень  статті 530 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) 
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення вимог позову про стягнення 95754,88 основного боргу за договором поставки № 211019 від 21.10.2019.
Щодо вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних.
За визначенням статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктом 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (статті 611 ЦК України).
Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 ЦК України).
У відповідності зі статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
ТОВ «Інженерний Арсенал» здійснює нарахування штрафних санкцій з 30.01.2020 року по 12.06.2020, термін виконання зобов`язань з 30.01.2020, з урахуванням відстрочення розрахунку протягом 30 (тридцять) календарних днів, позивач відраховує з дня підписання акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2019 року.
Враховуючи положення частини 1 статті 253 ЦК України колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ТОВ «Октопус Енерджі» є таким, що прострочило виконання зобов`язання з 31.01.2020, а тому саме з цієї дати правомірним є нарахування штрафних санкцій. 
Здійснивши перевірку розрахунку пені за період з 31.01.2020 по 12.06.2020, апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок господарського суду першої інстанції, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з ТОВ «Октопус Енерджі» на користь ТОВ «Інженерний Арсенал» становить 6650,52 грн; в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 117,73 грн позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наведена норма встановлює право кредитора вимагати сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних протягом усього періоду прострочення до моменту повного виконання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредитором.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).
При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми  Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"  та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена  наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування  статті 625 ЦК України  визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.
Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 вказав таке.
Статтею 625 ЦК України  передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим  постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
Водночас, на практиці існують різні підходи до застосуванням механізму розрахунку інфляційних втрат у порядку частини другої  статті 625 ЦК України  у разі,  якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць.
З огляду на таке, Об`єднана палата Касаційного господарського суду вважає за доцільне роз`яснити, що  сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період  з урахуванням цього місяця, а якщо  суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця.  За аналогією, якщо  погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця  - інфляційна складова розраховується  без урахування цього місяця, а якщо  з 16 до 31 числа місяця  - інфляційна складова розраховується  з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці  більше півмісяця (> 15 днів)  = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць  нараховується індекс інфляції  на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці  менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями)  = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць  інфляційна складова боргу не враховується.
Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку  статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.
Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат (враховуючи визначений позивачем граничний строк нарахування - 31.05.2020), апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що вимоги ТОВ «Інженернийй Арсенал» про стягнення з ТОВ «Октопус Енерджі» інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 1537,33 грн.
Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних за період з 31.01.2020 по 12.06.2020 року, апеляційний господарський суд вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з ТОВ «Октопус Енерджі» на користь ТОВ «Інженерний Арсенал» становить 1043,89 грн.; в іншій частині позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 15,69 грн задоволенню не підлягають.
Наведеним спростовуються посилання апеляційної скарги ТОВ «Октопус Енерджі» про неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції, зважаючи на твердження апеляційної скарги про неспівпадіння бухгалтерських даних позивача щодо розміру заборгованості з бухгалтерськими даними відповідача, відзначає, що матеріали справи містять акт звірки взаєморозрахунків, підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками, згідно відомостей якого кінцеве сальдо становить 95754,88 грн. При цьому, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 08.05.2018 у справі №910/16725/17, від 17.10.2018 у справі №905/3063/17, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційний господарський суд зазначає таке.
Заява про зменшення позовних вимог була подана представником позивача адвокатом Коломієць Є.В., який діє на підставі ордеру серія КС № 405578 від 19.06.2020 в т.ч. у Господарському суді міста Києва. Відтак посилання апеляційної скарги не те, що вказана заява подана не уповноваженою особою не можуть бути прийняті до уваги.
Твердження апеляційної скарги про неправомірну відмову місцевим  господарським судом у поновленні строку на подання відзиву на позовну заяву також відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини 2  статті 42 ГПК України). 
Відповідно до  статті 118 ГПК України  право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1, 2  статті 119 ГПК України  передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Матеріали справи свідчать, що господарським судом першої інстанції на задоволення поданого ТОВ «Октопус Енерджі» клопотання (яке надійшло до суду 07.08.2020) було продовжено останньому процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву у справі до 17.08.2020 включно. 
В подальшому 31.08.2020 до місцевого господарського суду від ТОВ «Октопус Енерджі» надійшов відзив на позовну заяву; разом з відзивом відповідач подав клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позов, яке обґрунтоване тим, що відповідач не отримав копію позовної заяви, з матеріалами справи ознайомився лише 31.07.2020 року, у зв`язку із вжиттям заходів, спрямованих на запобігання поширенню коронавірусної хвороби та обмеженим доступом працівників відповідача до приміщень, підготовка та подання відзиву ускладнювалась відсутністю судового рішення щодо прийняття/відмови у прийнятті заяви про зменшення позовних вимог. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позов, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки 07.08.2020 ТОВ «Октопус Енерджі» звернулось до суду з клопотанням про продовження строку на подання відзиву на позов до 17.08.2020 включно, яке було судом задоволено. 
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правомірним висновок господарського суду першої інстанції, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку на подання відзиву саме до 17.08.2020 ТОВ «Октопус Енерджі» виходило з того, що такий строк буде достатнім для підготовки та подання ним відзиву на позов. При цьому, апеляційний господарський суд відзначає, що в період до 17.08.2020 включно ТОВ «Октопус Енерджі» не було позбавлене можливості звернутись до місцевого господарського суду з відповідною заявою, в т.ч. про подовження строку на подання відзиву.
Апеляційний господарський суд вважає, що наведені у клопотанні про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву не є поважними, оскільки ознайомившись 31.07.2020 з матеріалами справи та з урахуванням строку до 17.08.2020 включно на подання відзиву, відповідач мав достатньо часу для підготовки відзиву у встановлений строк, жодних об`єктивних перешкод для вчинення процесуальної дії у межах строку заявником не наведено. При цьому, заява про зменшення позовних вимог була подана позивачем 17.07.2020, тобто до моменту ознайомлення відповідача з матеріалами справи. Відтак, відповідач мав можливість подати відзив щодо заявлених позивачем вимог у визначений строк. У зв`язку з чим місцевим господарським судом правомірно відхилено вказане клопотання.
Щодо посилань апеляційної скарги про те, що ТОВ «Октопус Енерджі» не було зрозуміло підстав та остаточних вимог ТОВ «Інженерний Арсенал», колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що заява про зменшення позовних вимог містить усю необхідну інформацію, яка за твердженням відповідача є йому незрозумілою, зокрема щодо розміру заявлених до стягнення сум (в т.ч. їх розрахунки) та підстав, зокрема посилання на конкретний договір (договір поставки № 211019 від 21.09.2019).
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та для скасування рішення місцевого господарського суду. 
Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України  покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октопус Енерджі" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/8978/20  залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2020 у справі №910/8978/20  залишити без змін.
Справу №910/8978/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                С.О. Алданова