Постанова
Іменем України
 
12 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/19912/18
провадження № 61-11063св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                  Коротенка Є. В.,  
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД»,
третя особа - Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут ЛТД», третя особа - Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», про визнання зобов`язання виконаним належним чином
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Орловський Олег Володимирович, на рішення Приморського районного суду               м. Одеси від 19 вересня 2019 року у складі судді Шкамерди К. С. та постанову Одеського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., 
 
 ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати зобов`язання за договором від 18 вересня 2007 року № Г1/Д-92 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна та договором купівлі-продажу облігацій ТОВ «Добробут ЛТД» від 18 вересня 2007 року № Б-493/03;103-П такими, що виконані належним чином.
 
На обґрунтування заявлених вимог зазначала про те, що між нею і ТОВ «Добробут ЛТД» були укладені договір № Г1/Д-92 про пайову участь у будівництві об`єкту нерухомого майна від 18 вересня 2007 року та договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Добробут ЛТД» від 18 вересня 2007 року № Б-493/03;103-П. 
 
Не зважаючи на те що вона виконала всі свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином, ТОВ «Добробут ЛТД» такий факт не визнає, вказуючи  на відсутність копії наказу про переказ цінних паперів з рахунка                     у цінних паперах пайовика на рахунок у цінних паперах ТОВ «Добробут ЛТД»           з відміткою зберігача про прийняття переказу до виконання. 
 
Ураховуючи наведене, позивач просила позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 19 вересня 2019 року               в задоволенні позову відмовив.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване неправильно обраним способом захисту, який не призведе до поновлення порушених прав та інтересів позивача.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Одеський апеляційний суд постановою від 02 червня 2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року залишив без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення зазначених позовних вимог про визнання зобов`язання за договором про пайову участь у будівництві та  договором купівлі-продажу облігацій таким, що виконані позивачем належним чином, є обґрунтованими.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї, їх узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 24 липня 2020 року,                     ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Орловський О. В., просить  скасувати  рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року                       і постанову Одеського апеляційного суду від 02 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення не відповідають завданню цивільного судочинства, оскільки вони не забезпечують ефективний захист невизнаного права позивача.
 
Не можна погодитись з висновками суду апеляційної інстанції про те, що заявлені вимоги про визнання зобов`язання виконаним належним чином не поновлять прав та інтересів позивача у разі задоволення їх судом, оскільки саме на недоведеність належності виконання позивачем зобов`язань, покладених на неї договором, як на підставу відмови посилався Приморський районний суд м. Одеси у своєму рішенні (справа № 522/7159/17), яким було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до ТОВ «Добробуд ЛТД» про зобов`язання відповідача підготувати, підписати та затвердити акт прийому-передачі квартири.
 
Щодо думки Одеського апеляційного суду про необхідність вирішення наявного спору шляхом подання до суду позову про примусове виконання зобов`язання               в натурі, то судове рішення у такій справі в разі задоволення позову неможливо буде виконати, оскільки за наявним висновком будівельно-технічного експертного дослідження квартиру, яку відповідач зобов`язався за договором передати у власність ОСОБА_1 , тепер поділено на дві окремі квартири з присвоєнням інших номерів та продано іншим особам, що, у свою чергу є предметом розслідування у відповідному кримінальному провадженні.
 
Апеляційний суд застосував норми права без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду.   
 
26 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Добробут ЛТД» на касаційну скаргу, який мотивований законністю та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень.  
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Приморського районного суду м. Одеси.
 
24 вересня 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
18 вересня 2007 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Добробут ЛТД» укладено договір № Г1/Д-92 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна                 і договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Добробут ЛТД» № Б-493/03;103-П. 
 
Згідно з умовами договору № Г1/Д-92 цей договір є договором міни майнових прав на цінні папери (облігацію). 
 
У розділі 2 договору № Г1/Д-92  визначено, що пай - це безумовне майнове право на новозбудоване майно (після здавання об`єкту будівництва                                в експлуатацію), що після державної реєстрації (за ініціативою пайовика) стає правом власності пайовика на новозбудоване майно як на нерухомість. Об`єктом будівництва є багатоповерховий жилий комплекс з вбудованими приміщеннями для обслуговування й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 . Новозбудоване майно - квартира з будівельним номером 169 розрахунковою площею 106,38 кв. м, що розташована на 20-му поверсі жилого будинку № 2 . Право власності пайовика на майно виникає в порядку, встановленому цивільним законодавством України. До виникнення права власності пайовика на новозбудоване майно як на нерухомість пайовик не має права розпоряджатися новозбудованим майном як нерухомістю.
 
Згідно з пунктом 3.1  договору № Г1/Д-92 ТОВ «Добробут ЛТД» зобов`язалось передати у власність пайовика пай, а пайовик зобов`язався прийняти пай та передати в обмін на пай облігацію у власність ТОВ «Добробут ЛТД».
 
Пунктом 4.3 договору № Г1/Д-92 передбачений строк закінчення будівництва -                2 квартал 2008 року.
 
Розділ 5 договору № Г1/Д-92 встановлює порядок виконання зобов`язань пайовиком, а також визначає конкретні документи, що підтверджують належний порядок виконання зобов`язань. 
 
У пункті 5.4 договору передбачено, що протягом десяти днів після письмового повідомлення ТОВ «Добробут ЛТД» пайовика про прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію пайовик зобов`язується передати облігацію у власність ТОВ «Добробут ЛТД». 
 
Згідно з абзацом другим пункту 5.4 договору № Г1/Д-92 документальним підтвердженням належного виконання пайовиком зобов`язання з передання облігації у власність ТОВ «Добробут ЛТД», а саме з перерахування облігації                      з рахунка у цінних паперах пайовика на рахунок у цінних паперах ТОВ «Добробут ЛТД», є копії наказу про переказ цінних паперів з рахунка у цінних паперах пайовика на рахунок у цінних паперах ТОВ «Добробут ЛТД» з відміткою зберігача про прийняття переказу до виконання. 
 
Згідно з пунктом 6.1 зобов`язання ТОВ «Добробут ЛТД» щодо передання паю виникають лише після виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо передання пайовиком облігації ТОВ «Добробут ЛТД».
 
Договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Добробут ЛТД» № Б-493/03;103-П регулює взаємовідносини між сторонами щодо передання ТОВ «Добробут ЛТД» у власність позивача облігації. 
 
За умовами вказаних договорів після погашення позивачем у передбачені строки облігації емітента - ТОВ «Добробут ЛТД» останній брав на себе зобов`язання передати позивачу квартиру, будівельний номер 169, що розташована на 20-му поверсі жилого будинку № 2 багатоповерхового жилого комплексу із вбудованими приміщеннями для обслуговування й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Згідно з розпорядженням про зарахування (списання) цінних паперів                            від 19 березня 2010 року № 1 з рахунка в цінних паперах № 007686 ОСОБА_1 у ВАТ «МТБ», правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК», на рахунок в цінних паперах № 301818 ТОВ «Добробут ЛТД» списано іменну безпроцентну (цільову) облігацію, Серії U, емітент ТОВ «Добробут ЛТД» у кількості однієї штуки номінальною вартістю одного цінного папера 239 968,58 грн. Цей факт підтверджується випискою про стан рахунка у цінних паперах № 007686 станом на 22 березня 2010 року.
 
Пунктом 6.1 договору № Г1/Д-92 передбачено, що зобов`язання ТОВ «Добробут ЛТД» щодо передання паю виникають лише після виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо передання облігації ТОВ «Добробут ЛТД». 
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права                  у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права                 в межах  касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга  не  підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право             в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Враховуючи наведене, особа, звертаючись з позовом до суду, має право пред`явити таку вимогу на захист свого цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, і призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16  ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1  просила визнати зобов`язання за договором від 18 вересня 2007 року № Г1/Д-92 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна та договором купівлі-продажу облігацій ТОВ «Добробут ЛТД» від 18 вересня 2007 року № Б-493/03;103-П такими, що виконані належним чином, посилаючись на те, що зобов`язання за цими договорами вона виконала, однак відповідач заперечує цей факт, тому питання про передання їй об`єктів нерухомості вирішене не було.  
Тобто, ОСОБА_1 захищає своє право власності на об`єкти нерухомості, що є предметом договору пайової участі, проте не заявляє матеріально-правової вимоги, передбаченої законом (визнання будь-якого речового права на спірне нерухоме майно).
Саме по собі визнання договорів виконаними, без визнання відповідного права на це майно, при тому, що воно належить іншим особам, є неефективним способом захисту порушених прав позивача.
Водночас Верховний Суд виходить з того, що ОСОБА_1 не позбавлена права на  звернення  до  суду  з  позовом,  в  якому  визначить  спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який передбачений законом і є ефективним, де предметом доказування і об`єктом встановлення судом буде факт виконання укладених договорів.  
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Ухвалені судові рішення не суперечать висновкам, викладеним у постановах  Верховного Суду, вказаних заявником у касаційній скарзі.
Аргументи касаційної скарги висновків судів не спростовують, зводяться до незгоди з ними та тлумачення норм матеріального права на власний розсуд.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Орловський Олег Володимирович, залишити без задоволення.
 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2019 року  та постанову Одеського апеляційного суду від 02 червня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                А. Ю. Зайцев
 
С. Ю. Бурлаков 
                                                                                                            
                                                                                                            Є. В. Коротенко