ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 820/4089/17
адміністративне провадження № К/9901/49595/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу №820/4089/17
за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Бідонька А.В., суддів: Заічко О.В., Шляхової О.М. 
та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Калиновського В.А., суддів: Калитки О.М., Бондара В.О.
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 11.09.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо невиконання вимог пункту 2 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення" від 15.07.2015 №614-VIII (далі - Закон №614-VIII) у частині неприведення до 01.01.2016 своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом, який набув чинності з 01.01.2016 і вніс доповнення до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ);
- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України у частині неприйняття відповідного рішення щодо грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45);
-  зобов`язати Кабінет Міністрів України привести свої нормативно-правові акти у відповідність із Законом №614-VIII та забезпечити перегляд і скасування міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать Закону №614-VIII; 
- зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення відповідно до Порядку №45 щодо зміни розміру певного виду грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ або введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, що забезпечить перерахунок раніше призначеної пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вжити заходи для перерахунку, виплати йому недоплаченої суми пенсії, індексування йому пенсії з моменту настання такого права без обмеження строком, відповідно статей 51, 63 Закону №2262-ХІІ та іншого чинного законодавства;
- зобов`язати Кабінет Міністрів України або відповідний орган Державного казначейства України відшкодувати йому моральну (немайнову) шкоду у розмірі                   200 000,00 грн, що відповідає недоотриманій сумі пенсій внаслідок відсутності перерахунків за вказаний період.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправну бездіяльність суб`єктів власних повноважень щодо приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог Закону №614-VIII, чим порушено його право на пенсійне забезпечення як колишнього військовослужбовця. 
3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
4. 02.05.2018 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
5. Протоколом розподілу справи від 02.05.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Гриців М.І. - головуючий суддя, судді: Берназюк Я.О.,               Коваленко Н.В.
6. Ухвалою Верховного Суду від 20.06.2018 відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
7. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15.07.2019 №981/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливило його участь у розгляді даної справи.
8. Протоколом розподілу справи від 16.07.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
9. Ухвалою судді Верховного Суду від 18.07.2019 прийнято зазначену касаційну скаргу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач 15.08.2008 був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України з посади старшого офіцера групи аналізу ризику інформаційно-аналітичного відділу штабу Сумського прикордонного загону.
15.06.2017 позивач звернувся із заявою до Кабінету Міністрів України, в якій просив дати відповідь про причини невиконання Кабінетом Міністрів України вимог Закону №614-VIII та виконати вимоги вказаного Закону у частині приведення нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України у відповідність із даним Законом та  забезпечити перегляд і скасування міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно - правових актів, що суперечать вимогами цього Закону.
На вказану заяву Комітетом з питань соціальної політики, зайнятості та пенсійного забезпечення Верховної ради України надано відповідь від 23.08.2017 №04-34/16-194244, в якій повідомлено, що відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. При цьому, складові грошового забезпечення для обчислення пенсій колишнім військовослужбовцям визначаються виключно Законом 2262-ХІІ, зокрема частиною, частиною третьою статті 43 Закону 2262-ХІІ.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 2262-ХІІ, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45. Цим Порядком встановлено, що проведення перерахунку раніше призначених пенсій провадиться у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Щодо змін внесених Законом №614-ІІІ до статті 51 Закону №2262-ХІІ, які набрали чинності з 01.01.2016, зазначено, що до набрання чинності Законом №614-ІІІ редакцією статті 51 Закону 2262-ХІІ було передбачено, що якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Внесеними змінами надана можливість проведення перерахунку пенсії з дати виникнення права на нього без обмеження 12-ти місячним терміном у випадках, якщо перерахунок пенсій не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Також, позивач звертався із заявами з питань перерахунку пенсії до органів Пенсійного фонду України.
Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано відповідь від 12.06.2017  №1085/р.14, в якій повідомлено позивачу, що Законом №614 - III, про який йдеться у листі, статтю 51 Закону 2262-ХІІ доповнено частиною третьо, відповідно до якої: перерахунок пенсій не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Оскільки цей Закон набув чинності 01.01.2016, право на перерахунок пенсій виникло саме з цієї дати, тобто з 01.01.2016. Отже, норми цього Закону можуть бути застосовані в разі непроведення перерахунку пенсій на підставі рішень Кабінету Міністрів України, прийнятих після 01.01.2016. Після 01.01.2008 рішень Кабінету Міністрів України стосовно змін грошового забезпечення військовослужбовців та повідомлень відповідних силових міністерств та відомств про підстави проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом, до органів Пенсійного фонду України не надходило. 
В листі Адміністрації Державної прикордонної служби України від 21.04.2017 №11/К-3472, 3473, який долучено до звернення, чітко зазначено, що "на цей час у Адміністрації Державної прикордонної служби України немає законних підстав для інформування Пенсійного фонду України про зміни у грошовому забезпеченні військовослужбовців-прикордонників та для підготовки і надсилання до головного управління Пенсійного фонду України нових довідок для перерахунку їм пенсій". З огляду на викладене, підвищення, на підставі відомчих наказів, складових грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу, не є підставою для перерахунку раніше призначених пенсій. Враховуючи вищезазначене, для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України немає законних підстав. Перевіркою пенсійної справи встановлено, що пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до норм та вимог чинного законодавства. Пенсія виплачується своєчасно, в повному обсязі, заборгованості по виплаті пенсії немає.
Вважаючи, що бездіяльність відповідачів щодо неприведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог законодавства унеможливлює виконання вимог закону щодо перерахунку розміру пенсії та спричиняє порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення, останній звернувся з цим позовом до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ  
11. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходили з помилкового тлумачення позивачем положень Закону №614-ІІІ у частині внесення змін до статті 51 Закону №2262-ХІІ, яка стосується строків перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, а не автоматичного перерахунку пенсії. Так, суди зазначили, що в даному випадку, мова йде про те, що перерахунок пенсій, які пов`язані зі зміною грошового забезпечення на підставі постанов Кабінету Міністрів України після 01.01.2016 (після набрання чинності Закону №614-ІІІ), у разі їх не проведення з вини органів Пенсійного фонду України або державних органів, які видають довідки для перерахування пенсії, буде проводитись з дати виникнення права на перерахунок, без обмеження строку у дванадцять місяців.
Перерахунок раніше призначених пенсій регламентується статтею 63 Закону №2262 -ХІІ, відповідно до якої усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення» від 15.06.2015 зобов`язано Кабінет Міністрів України до 01.01.2016 привести свої нормативно-правові акти у відповідність із вказаним Законом.
На виконання вказаної норми Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №847 було внесено зміни до пункту 4 Порядку №45. 
Крім того, зміна розміру грошового забезпечення не відбувалась, що унеможливлює перерахунок пенсії позивача у відповідності до статті 63 Закону №2262 -ХІІ.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 23.04.2012 №355 проведено поетапне підвищення пенсій всім військовослужбовцям. З урахуванням довідки від 08.06.2012 №11/6076, наданої Державною прикордонною службою України проведено підвищення пенсії позивача. Так, відповідно до довідки Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.08.2016 позивачу здійснено перерахунок (підвищення) пенсії з 01.05.2016 відповідно до довідок Державної прикордонної служби України щодо розміру грошового забезпечення. Разом з тим, підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі статей 51, 63  Закону №2262-ХІІ відсутні, зважаючи на відсутність зміни (підвищення) грошового забезпечення  військовослужбовців.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. Касаційна скарга позивача мотивована, зокрема незгодою позивача з висновками судів попередніх інстанцій та посиланням на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, позивач вказує на те, що Кабінет Міністрів України своєю бездіяльністю щодо приведення нормативно-правових актів у відповідність до норм законодавства, порушив право позивача на своєчасне отримання належної йому пенсії, що є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.
13. Головне управління Пенсійного фонду України надіслало на адресу суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін, з посиланням на її необґрунтованість.
14. Кабінет Міністрів України надіслав відзив на касаційну скаргу позивача, в якому, погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, просить залишити таку без задоволення з посиланням на те, що при внесенні змін до вищенаведених норм, зміна розміру грошового забезпечення не відбулася, що свідчить про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі статті 63 Закону №2262-XII.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 КАС України).
16. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій, Суд дійшов таких висновків.
17. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон №2262-XII.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених  Конституцією України  та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
20. Відповідно до змісту статті 51 Закону №2262-XII при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених  частиною четвертою  статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
21. Законом №614-VIII внесено зміни до статті 51 Закон №2262-XII шляхом доповнення її частиною третьою наступного змісту: "Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком".
Згідно з Прикінцевими положеннями вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з 01.01.2016. Кабінету Міністрів України до 01.01.2016: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити перегляд і скасування міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.
22. З аналізу вказаних норм суд дійшов висновку про те, що зазначені зміни до статті 51 Закон №2262-XII прийняті для забезпечення врегулювання порядку виплати пенсій особам з числа колишніх військовослужбовців, яким з вини органів Пенсійного фонду чи державних органів, що видають відповідні довідки, не проведено належні перерахунки пенсій, що надало можливість особам з числа колишніх військовослужбовців одержувати належні їм суми пенсій, не нарахованих та не виплачених не з їх вини, без обмеженням строком.
23. Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
24. Колегія суддів звертає увагу на те, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за  Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись  Конституцією  та законами України.
25. Відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-XII Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 №45 затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 1 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
26. Відтак, до набрання чинності Законом №614-ІІІ редакцією статті 51 Закону №2262-XII  було передбачено, що якщо пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Тобто, такий перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (Порядок №45), у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. Відповідно до Порядку №45 такі перерахунки провадяться без особистої участі особи чи її звернення, а лише за  поданням державними органами, які видають довідки для перерахунку пенсії, відповідних документів до органів Пенсійного фонду за списками осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Тому, в разі виявлення особою порушення своїх прав, повернути належні їй кошти вона могла лише в межах 12 місяців, оскільки чинне законодавство обмежувало строки повернення пенсії при перерахунках річним терміном. Однак, внесеними змінами відповідно до Закону №614-ІІІ надана можливість проведення перерахунку пенсії з дати виникнення у нього права без обмеження строком, за умови не проведення перерахунку пенсії з вини органів Пенсійного фонду України або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.
27. Виходячи з викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що доповнення частиною третьою статті 51 Закону №2262-XII стосується строків перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або з введенням нових додаткових щомісячних виплат, що свідчить про помилковість доводів позивача про автоматичний перерахунок пенсії на підставі прийняття зазначених змін. Оскільки, внесеними змінами надана можливість проведення перерахунку пенсії з дати виникнення права на нього без обмеження дванадцятирічним терміном, у випадку якщо перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду України або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.
28. Крім того, підлягають відхиленню доводи скаржника щодо невиконання Кабінетом Міністрів України вимог Закону №614-ІІІ у частині приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом, зважаючи на наступне.
29. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №614 Кабінет Міністрів України до 1 січня 2016 року зобов`язаний привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
30. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання вказаної норми постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №847 «Про внесення зміни до пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» внесено зміни до пункту 4 Порядку №45, викладено його зміст у наступній редакції: «Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.», що свідчить про те, що Кабінетом Міністрів України приведено у відповідність з зазначеним  Законом  свої нормативно - правові акти.
31. Також, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у зв`язку з відсутністю, станом на час виникнення спірних правовідносин,  зміни розміру грошового забезпечення військовослужбовців, відсутні підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії у відповідності до статті 63 Закону              №2262-XII.
32. Доводи касаційної скарги не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки судів першої та апеляційної інстанцій, та є аналогічними тим, які зазначені в позовній заяві. Проте, таким доводам, з огляду на вищенаведені висновки, судами попередніх інстанції надано належну оцінку з дотриманням норм матеріального права.
33. Крім того, як видно з касаційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі фактично зводяться до необхідності нової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів.
34. За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
35. Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд -  
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018 у справі №820/4089/17  - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
С.Г. Стеценко
Л.В. Тацій,
Судді Верховного Суду