ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11524/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року (головуючий суддя Юхно І.В.)
у справі  № 160/11524/20
за позовом    ОСОБА_1 
до  Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради
про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради від 15.09.2020 про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.05.2013 Індустріальним РВ у м Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області) за адресою: 49051, м. Дніпро, пр-т Петра Калнишевського, буд. 29Б, кв.52;
зобов`язати Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.05.2013 року Індустріальним РВ у    м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області) за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, у квартирі, яка перебуває у власності позивача,  зареєстровано ОСОБА_2 , проте вказана особа позивачу не відома, родинних стосунків з нею він не має, згоду на реєстрацію її місця проживання за адресою Квартири не давав. Квартиру в оренду, найм або   піднайм ОСОБА_2 позивач не здавав. Жодного відношення до права власності на квартиру ОСОБА_2 не має. З огляду на зазначене позивач вважає рішення відповідача про відмову зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 протиправною та такою, що порушує права позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Роз`яснено позивачу, що розгляд справи повинен відбуватися за правилами цивільного судочинства.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. За твердженням  скаржника судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини та підстави позову. Позивач стверджує, що спір має виключно публічно-правовий характер, оскільки заявлені позовні вимоги  стосуються не питання виселення особи з квартири, а лише питання вчинення суто технічних дій щодо зняття з реєстрації місця проживання, які має здійснювати відповідач. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок такого.
Як встановлено судом першої інстанції  та підтверджено матеріалами справи, позивач 15.09.2020 в особі свого законного представника за довіреністю звернувся до відповідача із заявою про зняття гр. ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_2 . До заяви були долучені: копія договору купівлі-продажу квартири від 03.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. за реєстровим № 1278; копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яким підтверджується право власності позивача на квартиру; копії паспортів позивача та його законного представника за довіреністю; копія довіреності на представництво інтересів позивача; квитанція про сплату адміністративного збору.
Розглянувши відповідну заяву та копії документів, долучених до неї, реєстратор Відділу Олещенко Олена Володимирівна прийняла рішення від 15.09.2020 про відмову у знятті ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою квартири, у зв`язку з тим, що особа заявника не подала необхідних документів або інформації.
Відмовлячи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі пов`язаний правом користування квартирою, тобто є приватно-правовим, відповідно, цей спір повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з такого.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч.3 ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Суб`єкт владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (п.7 ч.1 ст.4) - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
За визначенням в ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Виходячи із змісту вказаних правових норм, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій. При цьому визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. 
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
При цьому  є недостатнім поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його рішення, дії чи бездіяльність. 
Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень, дій чи бездіяльності  є способом захисту цивільних прав та інтересів.
В даному випадку правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу зняття з реєстрації місця проживання іншої особи – ОСОБА_2 , не носять публічно-правового характеру.
Отже, у даній справі спір фактично стосується не оскарження дій суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з реалізацією його компетенції у сфері управління, а права користування житлом (нерухомим майном). 
Той факт, що відповідачем є Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.          
У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із ч.4 ст.11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.
До способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України).
На підставі ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.
З огляду на встановлене, апеляційний суд вважає, що у цій справі між позивачем та відповідачем немає правовідносин, які б мали ознаки публічно-правових відносин, отже, спір не є публічно-правовим, оскільки існує спір про право, що виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства. 
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження  п.1 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, виходячи з суб`єктного складу сторін та суті спору, підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми процесуального права.
Передбачені ст.320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 160/11524/20 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко