Справа № 301/484/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

25.09.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

                                                         в с т а н о в и в :

постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно постанови, 14 лютого 2020 року о 18 годині 55 хвилин по вул. Гагаріна в м. Іршава ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А3» (CZ), номерний знак НОМЕР_1 », у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Стан наркотичного сп`яніння засвідчений висновком № 03 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.02.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що в протоколі та у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, а текст, в акті медичного огляду, написаний нерозбірливо, що унеможливлює його читання, при цьому, лікарем не зазначено чітких та видимих ознак, які б підтверджували його перебування на момент проведення відповідного огляду в стані наркотичного сп`яніння. Також вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що висновок щодо результатів медичного огляду є незаконним, неповним та недостатнім для визначення перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, оскільки не містить всіх необхідних досліджень, які лікар зобов`язаний провести. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що: ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; у матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги без його участі. 
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові. 
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388403 підтверджено, що 14 лютого 2020 року о 18 годині 55 хвилин у м. Іршава по вул. Гагаріна ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А3» (CZ), номерний знак НОМЕР_1 », у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується проведеним у встановленому законом у присутності двох свідків оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи (а. с. 1).
З Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від № 03 від 14.02.2020, складеного лікарем ОСОБА_2 убачається, що направлений інспектором Ковач В. Я. 14.02.2020 о 19 год. 05 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а. с. 2), що також підтверджується і копією Акту медичного огляду (тест «SNIPER-5, результат позитивний на марихуану) – а. с. 37. 
З письмових пояснень гр. ОСОБА_3 убачається, що співробітниками поліції гр. ОСОБА_3 був запрошений в якості свідка при складанні щодо водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, і в його присутності водій пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку в Іршавській РЛ для визначення стану сп`яніння (а. с. 3).
З письмових пояснень гр. ОСОБА_4 убачається, що співробітниками поліції гр. ОСОБА_4 був запрошений в якості свідка при складанні щодо водія ОСОБА_1 , протоколу за ст. 130 КУпАП, і в його присутності щодо водія було складено протокол за ст. 130 КУпАП (а. с. 4).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_5 був упереджений при проведенні перевірки, направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря Роман І., який проводив огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склав висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку та Акту медичного огляду щодо ОСОБА_1 , а також для обмови останнього в перебуванні в стані наркотичного сп`яніння, – у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Ковач В. Я. та лікаря ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги. 
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я за допомогою тесту, а також про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі. 
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі та у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та, у свою чергу не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР. Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує те, що з Висновку лікаря та копії Акту медичного огляду вбачається, що ОСОБА_1 був направлений на огляд саме інспектором Ковач В. Я., що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідного направлення (а. с. 36).
Доводи апеляційної скарги про те, що текст в акті медичного огляду написаний нерозбірливо, що унеможливлює його читання, при цьому, лікарем не зазначено чітких та видимих ознак, які б підтверджували перебування водія ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння на момент проведення відповідного огляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження та спростовуються змістом Акту медичного огляду, в якому чітко зазначені наявні в ОСОБА_1 ознаки, а також те, що обстеження ОСОБА_1 пройшов за допомогою тесту Sniper-5, результат – позитивний на марихуану.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують висновку суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР та не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що висновок щодо результатів медичного огляду є незаконним, неповним та недостатнім для визначення перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, оскільки не містить всіх необхідних досліджень, які лікар зобов`язаний був провести.
При цьому, враховується те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 після проведення лікарем огляду наполягав на відібранні в нього крові чи проведення будь-яких інших досліджень для повторного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР, та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі, про виклик свідків чи витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                                       П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан