ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 р. 	Справа № 520/6512/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків по справі № 520/6512/2020
за позовом              ОСОБА_1  
до             Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області                     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду  з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд:
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області зарахувати ОСОБА_1 як судді Краснокутського районного суду Харківської області до стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, додаткової відпустки та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж державного служби за період роботи на посаді стажиста судді Дзержинського районного суду м. Харкова з 03.08.1998 по 12.09.2001 включно;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу та відпустки, а також виплатити заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, відповідно до наказу голови Краснокутського районного суду Харківської області від 17.02.2020 №04-04/15.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 позов задоволено частково.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу та відпустки та виплатити суддівську винагороду в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, відповідно до наказу голови Краснокутського районного суду Харківської області від 17 лютого 2020 року №04-04/15.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (код ЄДРПОУ 26281249).
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області здійснити перерахунок щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу та відпустки, а також виплатити заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідачем зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог, з підстав не передбачення чинними на час призначення позивача на посаду судді нормами законодавства можливості  зарахування періоду роботи на посадах стажиста судді та помічника судді до стажу роботи, що дає право судді на відставку. 
Крім того, вказано, що саме по собі фінансування заробітної плати стажиста та помічника судді з державного бюджету та включення періоду роботи на цих посадах до юридичного стажу, на що також посилається позивач, не є безумовною підставою для зарахування періоду роботи на цих посадах до стажу роботи, що дає право на відставку судді. 
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Краснокутського районного суду Харківської області від 17.02.2020 №04-04/15 "Про перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 " зараховано ОСОБА_1 , голові Краснокутського районного суду Харківської області, до стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, додаткової відпустки та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж державної служби 3 (три) роки 1 (один) місяць 10 (десять) днів за період роботи на посаді стажиста судді Дзержинського районного суду м. Харкова з 03.08.1998 по 12.09.2001 включно, вимога щодо якого визначена Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ та діяла на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді вперше згідно Указу Президента України «Про призначення суддів» від 04.08.2003 №802/2003. 
Встановлено ОСОБА_1 , голові Краснокутського районного суду Харківської області, з 28.08.2018 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 50 % посадового окладу, як такому, що має стаж роботи на посаді судді 20 років. Підстава: трудова книжка, розрахунок стажу ОСОБА_1 (а.с. 25).
З метою здійснення перерахунку щомісячної доплати за вислугу років позивач направив наказ Краснокутського районного суду Харківської області від 17.02.2020 №04-04/15 "Про перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 " до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області.
За результатами розгляду звернення позивача 19.02.2020 листом за №02-32/455/20 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області повернуто позивачу без виконання наказ Краснокутського районного суду Харківської області від 17.02.2020 №04-04/15 "Про перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 ". 
Крім того, повідомлено, що питання, порушені в вказаному наказі вже були предметом розгляду установою, про що позивача проінформовано листом від 28.11.2018 № 02-33/3025/18.
Зі змісту наявного в матеріалах справи листа ТУ ДСА у Харківській області від 28.11.2018 № 02-33/3025/18 встановлено, що позивача повідомлено, що у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд» від 12.07.2018 № 2509-VIII, Законом України «Про внесенім змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" внесені зміни до статті 137 Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, яку доповнено частиною другою, в якій зазначається, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Проте, частиною четвертою п. 34 Розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Отже, стаж позивача на посаді судді, зарахований наказом № 04-04/88 від 07.11.2018 року "Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 " не відповідає вимогам визначених нормативно - правових актів.
Не погодившись з відповіддю ТУ ДСА у Харківській області та повернення без виконання наказу Краснокутського районного суду Харківської області від 17.02.2020 №04-04/15 "Про перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 ", позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням дати призначення позивача на посаду судді, на нього розповсюджувалася дія частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів», яка передбачала можливість зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років, також часу роботи на попередніх посадах, зокрема на посадах інших працівників, яким законом були передбачені такі пільги.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, відповідно до наказу начальника управління Міністерства юстиції України в Харківській області від 31.07.1998 № 02-7/56 ОСОБА_1 з 03.08.1998 призначено на посаду стажиста судді Дзержинського районного суду м. Харкова.
З 13.09.2001 позивача переведено на посаду в.о. помічника голови Дзержинського районного суду м. Харкова згідно наказу Харківського обласного управління юстиції № 02-7/95 від 18.05.2001.
З 05.10.2001 відповідно до наказу Харківського обласного управління юстиції № 02-7/102 від 04.10.2001 позивач переведений за результатами конкурсу на посаду помічника голови Дзержинського районного суду м. Харкова. 
Наказом УДСА в Харківській області від 12.09.2003 №38 позивача зараховано до штату Краснокутського районного суду Харківської області на посаду судді на підставі Указу Президента України від 04.08.2003 року "Про призначення суддів", з 16.09.2003 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 2,5 ст. 135 3акону України «Про судоустрій і статус суддів», суддівська винагорода виплaчyєтьcя cyддi з дня зapaxyвaння його до штaтy відповідного суду, якщо інше не встановлено цим 3аконом. 
Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Сyддям виплaчyєтьcя щoмicячнa дoплaтa за виcлyгy років y poзмipi: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 3акону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього CPCP та республік, що входили до його складу.
Відповідно до п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону від 21.12.2016 № 1798-VIII), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Станом на час обрання позивача на посаду судді діяв Закон України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів», який набрав чинності 10.02.1993 та 01.01.2012 на підставі Закону України від 07.07.2010  №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» втратив чинність.
Так, згідно з ч. 6 ст. 44 3акону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів», для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, a також інших працівників, яким законом передбачені тaкi ж пільги.
Відтак, з урахуванням дати призначення позивача на посаду судді, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що на нього розповсюджувалася дія частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів», яка передбачала можливість зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років, також часу роботи на попередніх посадах, зокрема на посадах інших працівників, яким законом були передбачені такі пільги.
Обчислення стажу державної служби (на момент виникнення спірних правовідносин) здійснювалось відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" та Порядку обчислення стажу державної служби, що затверджений постановою KMУ від 03.05.1994 №283.
Згідно з ст.ст. 1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ  "Про державну службу, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.
Посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.
Відповідно до п.п. 2,3 Порядку обчислення стажу державної служби, що затверджений постановою KMУ від 03.05.1994 №283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, прокуратури, a також в державних органах колишніх УPCP та інших республік, a також колишнього CPCP згідно з додатком, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.
До стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах, зазначених у пункту 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців. 3гідно з пунктом 4 Порядку № 283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чиннoгo законодавства підтверджують стаж poбoти.
З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки колегією суддів встановлено, що згідно наказу начальника Управління Міністерства юстиції України № 02-7/56 від 31.07.1998 позивача зараховано за направленням Міністерства юстиції України на посаду стажиста судді Дзержинського районного суду міста Харкова з 03.08.1998. 
На підставі наказу Харківського обласного управління юстиції № 02-7/95 від 18.05.2001 позивача переведено на посаду виконуючого обов`язки помічника голови Дзержинського районного суду міста Харкова з 13.09.2001. 
Наказом начальника Харківського обласного управління юстиції № 02-7/102 від 04.10.2001 позивач переведений за результатами конкурсу на посаду  помічника голови Дзержинського районного суду міста Харкова з 05.10.2001.
Наказом № 95 від 12.09.2003 позивача звільнено з посади помічника голови суду по переводу у зв`язку з обранням суддею на підставі наказу Президента № 802 від 04.08.2003 з 12.09.2003. 
16.09.2003 позивача зараховано до штату Краснокутського районного суду Харківської області на посаду судді (а.с. 30-31).
Відтак, колегія суддів зазначає, що з 03.08.1998, тобто з часу призначення позивача на посаду стажиста судді Дзержинського районного суду міста Харкова до обрання суддею Краснокутського районного суду Харківської області трудові відносини позивача не переривалися. 
Тобто, робота позивача на посаді стажиста судді Дзержинського районного суду м. Харкова з 03.08.1998 по 12.09.2001 з окладом відповідно штатного розкладу відноситься до стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 819/1550/16, від 02.12.2020 року у справі №140/3564/19.
Судовим розглядом встановлено, що саме з урахуванням вказаної правової позиції прийнято наказ Краснокутського районного суду Харківської області від 17.02.2020 №04-04/15 "Про перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 ", який підлягає врахуванню Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області при нарахуванні та виплаті щомісячних доплат за вислугу років та додаткової відпустки, який надсилався відповідачу з метою проведення позивачу перерахунку щомісячної доплати за вислугу років та протиправно не взятий відповідачем до уваги.
Крім того, відповідачем в апеляційній скарзі підтверджено, що до повноважень ТУ ДСА України в Харківській не відноситься перевірка змісту та даних, які містяться в наказах місцевих загальних судів.
Колегія суддів зазначає, що наказ Краснокутського районного суду Харківської області від 17.02.2020 №04-04/15 "Про перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 " є чинним, в установленому порядку не оскаржувався, протиправним не визнаний та не скасований, доказів спростування вказаних обставин матеріали справи не містять, з урахуванням чого є таким, що підлягає виконанню.
Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 14.11.2018 по справі № 819/1550/16, від 02.12.2020 року у справі №140/3564/19.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (в редакції, чинній на час обрання позивача на посаду судді), на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.
Судовим розглядом встановлено, що на момент обрання позивача на посаду судді відповідно до вимог Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» потрібно було мати стаж роботи у галузі права щонайменше три роки, частина роботи позивача на посаді стажиста судді Дзержинського районного суду м. Харкова зарахована до юридичного стажу при обранні його на посаду судді Краснокутського районного суду Харківської області з 16.09.2003.
Стосовно доводів апеляційної скарги з посиланням на висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.11.2018 по справі № 9901/548/18, колегія суддів зазначає наступне.
Предметом розгляду в спірних правовідносинах є зарахування періоду роботи позивача на посаді стажиста Дзержинського районного суду м. Харкова для здійснення перерахунку щомісячної доплати за вислугу років, в той час як у відносинах, що склались між сторонами по справі № 9901/548/18 є зарахування періоду роботи позивача по вказаній справі на посадах стажиста судді та помічника судді до стажу роботи, що дає право судді на відставку.
Відтак, висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 01.11.2018 по справі № 9901/548/18 не підлягають застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами по даній справі.
Враховуючи виказе вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячної доплати за вислугу років до посадового окладу та відпустки та виплатити заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.
Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 року по справі №520/6512/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги відповідача, з наведених підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 по справі №520/6512/2020  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко