П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1316/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В.К.  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
22 грудня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року  (місце ухвалення - м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою,  в порядку ст. 383 КАС України, про визнання протиправним рішення, дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо розрахунку пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019 за частиною 2 статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за "двоскладовою формулою".

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року заяву задоволено.
Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968250122211 від 27.11.2019.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вчинені на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі №560/1316/19, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 за частиною 2 статті 27 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за "двоскладовою формулою".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у місячний термін з моменту отримання цієї ухвали надати Хмельницькому окружному адміністративному суду належним чином завірену копію рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі №560/1316/19.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2   ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням від 21 червня 2019 року у справі №560/1316/19 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яка полягає у не проведенні перерахунку і невиплаті ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із збільшенням її розміру на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, згідно із частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.04.2019 року, з врахуванням проведених виплат.
Рішення суду від 21 червня 2019 року по справі №560/1316/19 набрало законної сили 01 жовтня 2019 року.
09 лютого 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист по справі №560/1316/19.
Виконавчий лист позивач подав до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.
Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Секрета О.М. відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа №560/1316/19, та направив боржнику вимогу щодо виконання судового рішення.
Листом від 02.04.2020 Головне управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області повідомило державного виконавця про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019 та здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2019 відповідно до частини 2 статті 56 закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку за "двоскладовою формулою".
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення такого перерахунку протиправними, а рішення суду по справі №560/1316/19 не виконаним, позивач звернувся до суду в порядку статті 383 КАС України з вказаною заявою.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням від 27.11.2019 №968250122211 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило позивачу перерахунок пенсії із застосуванням "двоскладової формули", тобто з врахуванням норм частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, що не відповідає рішенню Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019. Зазначене свідчить про протиправність дій та рішення пенсійного органу щодо виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до частин 1,4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Положення ст.383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Апеляційний суд зазначає, що внаслідок проведеного перерахунку згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 27.11.2019 №968250122211 розмір пенсій позивача не змінився.
Відтак, отримуючи пенсію з листопада 2020 року у попередньому розмірі, позивач не знав про проведення відповідачем вказаного перерахунку.
Про те, що відповідачем проведено перерахунок його пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі №560/21316/19 згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968250122211 від 27.11.2019 позивач дізнався із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.04.2020, у якому відповідач повідомив державного виконавця про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі №560/21316/19.  Позивача ознайомлено зі змістом листа 16.09.2020.
Враховуючи, що позивач 26.09.2020 подав заяву про визнання протиправними рішень, дій відповідача на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2016 у справі №560/21316/19, апеляційний суд вважає, що позивачем дотримано строку, передбаченого ч.4 ст.383 КАС України, а доводи відповідача у цій частині не є обґрунтованими.

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції до 11.10.2017 року встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Згідно частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, яка почала діяти з 11.10.2017 року, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Отже, нормами частини 2 статті 56 Закону №796-XII, яка діяла до 11.10.2017 так і в редакції після 11.10.2017, визначене право громадян на пенсію в повному розмірі, які віднесені до категорій 1,2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж. При цьому, редакція зазначеної норми до 11.10.2017 передбачала пільгове нарахування понаднормового стажу без умови призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону №1058-IV.
Рішенням від 21.06.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд, зокрема, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити позивачу пенсію із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII, починаючи з 01.04.2019, з врахуванням проведених виплат.
Водночас, рішенням від 27.11.2019 №968250122211 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило позивачу перерахунок пенсії із застосуванням двоскладової формули, тобто з врахуванням норм частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, що не відповідає рішенню Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі №560/1316/19.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Виходячи з викладеного, з метою ефективного судового захисту прав позивача на пенсійне забезпечення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву в порядку ст. 383 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Скаржник не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
За результатами розгляду даної справи, суд апеляційної інстанції зауважує, що виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Відтак, враховуючи наведене та приймаючи до уваги правову оцінку аргументів сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення норм чинного законодавства під час виконання рішення суду, котре набрало законної сили.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.