П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/2122/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Слободонюк М.М.  
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
18 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Совгири Д. І.  Франовської К.С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,
представника позивачки: Савчука М.В.,
представниці відповідача: Вербицької Т.А., 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення відповідача за № 023830009104 від 21.02.2020 року щодо відмови у призначенні пільгової пенсії по Списку № 2 згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію по Списку № 2 згідно зі ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 13.02.2020 року.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі ст.114 Закону №1058, а не ст.13 Закону №1788. При цьому положення ст.114 Закону №1058 неконституційними не визнавалися та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Відзив позивачки на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник позивачки в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представниця відповідача в судовому засіданні  підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 13.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви позивачка надала: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру від 24.03.1999 року; заяву про призначення / перерахунок пенсії за № 3018 від 13.02.2020 року; паспорт Серії НОМЕР_1 ; трудову книжку Серії НОМЕР_2 ; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання Серії МТ за № 552262; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників за № 33 та № 33/1 від 05.02.2020 року.
За наслідком розгляду даної заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийняло рішення за №023830009104 від 21.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність у позивачки віку, встановленого абзацом 2 ч. 1 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (54 роки 6 місяців).
Вважаючи вказану відмову пенсійного органу протиправною, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регулюють правила призначення пенсій за Списком № 2, тому з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. "б" ст.13 Закону № 1788-XII у редакції до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
З 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Пп.1 абз.2 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в редакції, чинній до 03.10.2017, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди,зокрема, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII) Закон №1058-IV доповнено розділом XIV-1, зокрема, ст.114, яка визначає умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, а також викладено п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в іншій редакції.
Відповідно до ч.1 ст.114  Закону №1058-IV в редакції Закону №2148-VIII право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV в редакції Закону №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається  працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року.
П.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в редакції Закону №2148-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Таким чином, до набрання законної сили Законом №2148-VIII, пенсії за віком на пільгових умовах призначалися відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення".
В той же час у зв`язку з прийняттям Закону №2148-VIII положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), які визначають умови пенсії за віком на пільгових умовах станом на момент виникнення спірних правовідносин, не втратили чинність.
Відповідно до п.2 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII (далі - Закон №213-VIII) п."б" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII викладено в наступній редакції: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року.
Отже, п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV в редакції в редакції Закону №2148-VIII ідентичний за змістом з п."б" ч.1 ст.13 Закону №1788-XII в редакції Закону №213-VIII.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України  від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.
П.3 рішення Конституційного Суду України  від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визначено правила застосування вказаних вище положень Закону №1788-XII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, зокрема, п."б" ст.13: 
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах".
Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 виокремлення осіб,  що працювали на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до 01 квітня 2015 року, пов`язане з тим, що вказані особи були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані з положеннями Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213.
В той же час пенсії особам, що працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, після 01 квітня 2015 року підлягають призначенню на умовах, визначених Законом №1058-IV
Таким чином, висновки Конституційного Суду України щодо в частині порядку застосування п."б" ст.13  Закону №1788-XII стосуються осіб, які працювали на посадах за списком № 2 до 01 квітня 2015 року. 
Отже, доводи апеляційної скарги щодо наявності конкуренції норм ст.13 Закону №1788-XII та ст.114 Закону №1058-IV у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України  від 23.01.2020 року №1-р/2020 є необґрунтованими.
З матеріалів справи встановлено, що на підставі поданих позивачкою документів пенсійний орган визначив загальний страховий стаж 34 роки 3 місяці 5 днів. При цьому   ОСОБА_1 зараховано 20 років 2 місяці 10 днів (за період з 01.09.1985 по 01.04.2015 - 14 років 11 місяців 10 днів) страхового стажу за списком №2 (а.с.40).
З урахуванням наведеного судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посадах за списком №2 у період до 01 квітня 2015 року та, відповідно, мала легітимні очікування на призначення пенсії на підставі Закону №1788 у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
Водночас, доводи апеляційної скарги про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.114 Закону №1058-IV, є необґрунтованими та такими, що суперечать рішенню Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням висновків Конституційного Суду України, висловлених у рішенні від 23.01.2020 року № 1-р/2020, відповідно до положень п."б" ст.13  Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII позивачка має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 50 років за умови наявності стажу роботи не менше 20 років, з яких не менше 10 років на роботах за списком №2.
Факт роботи ОСОБА_1 на посадах за списком №2 до 01 квітня 2015 року та наявність у неї страхового стажу 34 роки 3 місяці 5 днів, в тому числі 20 років 2 місяці 10 днів на роботах за списком №2, згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с.40) учасниками справи не заперечується. 
Крім того, з матеріалів справи встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9) та звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії 13.02.2020 (а.с.41), тобто після досягнення віку 50 років.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 13.02.2020 року на підставі документів, поданих до пенсійного органу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі  27 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Франовська К.С.