Справа  №760/14866/20                                         Головуючий в суді І інстанції - Курова О.І.
Провадження  №33/824/4609/2020                                                       Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
23 листопада 2020 року                                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Щербака Р.В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Щербака Р.В. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року
 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, фізичну особу-підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
 
Відповідно до постанови ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 05.07.2020 року о 02 год. 14 хв. в м. Києві, вул. Солом`янська, керувала транспортним засобом Chrysler 200 C, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер Alcotest 6820» ARHK-0554, тест №2293, результат тесту 2.29 проміле, чим порушила вимоги п.2.9А ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_2 05.07.2020 року о 02 год. 14 хв. в м. Києві, вул. Солом`янська, керуючи транспортним засобом Chrysler 200 C, д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за зміною дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Tiguan, н.з. НОМЕР_2 , після чого здійснила зіткнення зі сходами будинку 16 по вул. Солом`янська (вхід до будинку Ukrsibbank), чим порушила п.2.3 б, 12.1 ПДР України. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_2 - адвокатом Щербаком Р.В. подано апеляційну скаргу, у якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 02.10.2020 року, скасувати оскаржуване рішення в частині визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та провадження в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, а адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП повернути до УПП у місті Києві для належного оформлення.
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Захисник вказує, що при підготовці справи до розгляду суд першої інстанції не звернув увагу на недоліки протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №287457 від 05.07.2020 року, зокрема те, що в ньому відсутні будь-які дані щодо потерпілого. У оскаржуваній постанові суд зазначив, що потерпілий був встановлений судом під час розгляду справи на підставі посвідчення про реєстрацію транспортного засобу, однак такий висновок не можна вважати законним. Також на думку захисника, незаконним є висновок суду про те, що виявлені недоліки протоколу не позбавляють суд можливості розглянути його по суті. Суд першої інстанції також не звернув уваги на недоліки схеми дорожньо-транспортної пригоди.
Також, незважаючи на відсутність будь-яких доказів порушення ОСОБА_2 швидкісного режиму, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність порушення останньою п.12.1 ПДР України. 
Крім того, захисник вказує, що такий суб`єкт відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП як водій транспортного засобу у поточній редакції вказаної статті відсутній. Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №545115 від 05.07.2020 року після того, як він був вручений особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, зокрема у копії протоколу, який вручений ОСОБА_2 у графі «дата народження» зазначено 1995, в той час, у цій же графі в протоколі, який знаходиться в матеріалах справи зазначено 1992, шляхом виправлення, що є порушенням. ОСОБА_2 не роз`яснювались права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та не вручено акт огляду на стан сп`яніння. Також, суд залишив поза увагою той факт, що огляд було проведено в присутності лише одного свідка.
Обґрунтовуючи вимоги про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, захисник зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення суду було виготовлено 12.10.2020 року та відразу, в цей же день отримано адвокатом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зважаючи на те, що складання апеляційної скарги на рішення суду неможливе без ознайомлення з таким рішенням та його мотивами, а також враховуючи те, що апеляційна скарга подана в межах 10 днів з моменту отримання копії рішення, а тому просить вважати поважними причин пропуску строку, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП.
 
ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подала, однак забезпечила явку свого захисника - адвоката Щербака Р.В.
Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги п.п.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .
 
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника Щербака Р.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Із матеріалів справи вбачається, що захисник ОСОБА_2 - адвокат Щербак Р.В. був присутній при винесенні постанови Солом?'янського районного суду м. Києва від 02.10.2020 року. Проте копію вказаної постанови він отримав 12.10.2020 року та в межах десятиденного строку з моменту її отримання подав апеляційну скаргу. Враховуючи вказані обставини та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_2 - адвокат Щербак Р.В. строк на апеляційне оскарження постанови Солом?'янського районного суду м. Києва від 02.10.2020 року.
 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Як вбачається зі змісту п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.
Так, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №545115 від 05.07.2020, ОСОБА_2 05.07.2020 року о 02 год. 14 хв. в м. Києві, вул. Солом`янська, керуючи транспортним засобом Chrysler 200 C, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер Alcotest 6820» ARHK-0554, тест №2293, результат тесту 2.29 проміле (а.с.2).
Наявне у даному протоколі про адміністративне правопорушення виправлення дати народження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є незначним, та на думку апеляційного суду, жодним чином не впливає на допустимість його як доказу.
ОСОБА_2 було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується її підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу - алкотесту 6820 «Drager» (а.с.1) вбачається, що проба огляду позитивна та дорівнює 2,29 ‰.
Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05.07.2020 року, вони підтвердили, що 05.07.2020 року о 02 год. 45 хв. по вул. Солом`янська, 16 в м. Києві були запрошені співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 . У їхній присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою алкотесту 6820 «Drager», що засвідчено їхніми підписами. Результат тесту показав 2,29 ‰ (а.с.5).
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок виявлення у водія ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема те, що при її огляді був лише один свідок.
 
Що стосується посилання захисника на ту обставину, що будь-якої відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані сп`яніння діюче на даний час законодавство не передбачає, то слід зазначити наступне.
22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП та доповнено КК України статтею 2861 . Вказаний закон набрав чинності 01 липня 2020 року.
Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX), яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Вказаний закон був опублікований 03 липня 2020 року.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейськими складено 05 липня 2020 року.
Відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Таким чином ОСОБА_2 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №28457 від 05.07.2020 року, ОСОБА_2 05.07.2020 року о 02 год. 14 хв. в м. Києві, вул. Солом`янська, керуючи транспортним засобом Chrysler 200 C, д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за зміною дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Tiguan, н.з. НОМЕР_2 , після чого здійснила зіткнення зі сходами будинку 16 по вул. Солом`янська (вхід до будинку Ukrsibbank), чим порушила п.2.3 б, 12.1 ПДР України. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.3).
Зі схеми місця ДТП, складеної за місцем пригоди слідує, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с.4).
Будь-яких недоліків вказаної схеми, які б перешкоджали прийняттю законного та обґрунтованого рішення у даній справі судом апеляційної інстанції не встановлено. 
В суді першої та апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 повідомив, що його автомобіль був припаркований біля будинку, коли в нього на великій швидкості, про що свідчить гальмівний шлях - 22 метри, в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 . За висновком експерта його автомобіль не підлягає відновленню. 
Крім того, до суду першої інстанції ним було надано копію посвідчення про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Tiguan, н.з. НОМЕР_2 , з якого вбачається, що він є власником вказаного автомобіля. Тому, залучення його судом першої інстанції в якості потерпілого, на думку суду апеляційної інстанції, не суперечило законодавству.
Сукупність вказаних доказів, враховуючи зокрема і характер та локалізація механічних пошкоджень, а також довжину гальмівного шлях, дозволяє дійти висновку, що саме ОСОБА_2 керуючи автомобілем Chrysler 200 C, д.н.з. НОМЕР_1 не була уважною, не стежила за зміною дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Tiguan, н.з. НОМЕР_2 , після чого здійснила зіткнення зі сходами будинку 16 по вул. Солом`янська (вхід до будинку Ukrsibbank), чим порушила вимоги п.2.3б та п.12.1 ПДР України.
У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Посилання апеляційної скарги на істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної постанови, які б впливали на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на неї стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі. 
Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Захиснику ОСОБА_2 - адвокату Щербаку Руслану Володимировичу поновити строк на оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Щербака Руслана Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2020 року щодо  ОСОБА_2  - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                  В.О.  Габрієль