Номер провадження: 33/813/1004/20
Номер справи місцевого суду: 523/7995/20 
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д. А. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий – суддя Котелевський Р.І.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Стоянової Л.І.
захисника – Пошали К.С.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року, - 
встановив:
оскаржуваною постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року,
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Вірменії, фактично проживаючий за адресою:  АДРЕСА_1    
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.
Згідно з оскаржуваною постановою, 10.05.2020 року, о 09 год. 55 хв., в м. Одесі, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Форд Мондео», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Грушевського, 15, з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, підвищена жвавість ходи, мови, зіниці очей не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху» (далі – ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Апелянт просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт посилається на те, що він не відмовлявся від проходження медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння, а співробітники патрульної поліції скористалися моментом, коли він отримував в телефонному режимі консультацію, склали протокол про адміністративне правопорушення за фактом його відмови від проходження медичного освідування. Крім того, апелянтом подано заяву, в якій порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, яке мотивоване тим, що він не викликався судом першої інстанції, участі в розгляді справи не приймав, після розгляду справи йому не була вручена копія оскаржуваної постанови, а про її існування він дізнався особисто через інтернет-ресурс «Єдиний реєстр судових рішень», після чого подав апеляційну скаргу.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пошали К.С., які підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, просили задовольнити апеляційну скаргу; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_3 до суду першої інстанції не викликався, документи підтверджуючі отримання ним копії постанови районного суду в справі відсутні. Апеляційна скарга на постанову районного суду зареєстрована в Суворовському районному суді 27.07.2020 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду. 
З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вручалася або надсилалася копія оскаржуваної постанови, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року підлягає задоволенню.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення, апеляційним судом встановлено таке.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.  Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши  ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.
Так, згідно з протоколом серії БР №001367 від 10.05.2020 року, водій ОСОБА_3 , 10.05.2020 року, о 09 год. 55 хв. в м. Одесі, керував транспортним засобом «Форд Мондео», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Грушевського, 15, з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, підвищена жвавість ходи, мови, зіниці очей не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», (а.с.2). 
Факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також долученими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.3, 4). 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 фактично підтвердив факт його відмови від проходження медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння, обґрунтовуючи це тим, що він поспішав по робочих питаннях, а тому не мав часу їхати до медичного закладу для проведення освідування. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За таких умов апеляційний суд констатує, що суддя районного суду на законних підставах визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в районному суді допущено не було.
За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови судді районного суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -  
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                  Р.І. Котелевський