Ухвала
 
10 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 753/14428/19
провадження № 61-17452ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова Сергія Миколайовича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від        29 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Пестич Лариса Василівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,
встановив:
24листопада 2020 року, тобтоз пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник  ОСОБА_1 - адвокат Кузнєцов С. М. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
 
Представник  ОСОБА_1 - адвокат Кузнєцов С. М. заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, посилаючись на те, що він отримав копію оскаржуваної постанови апеляційного суду 29 жовтня 2020 року.
 
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України                   (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
 
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Наведені у клопотанні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не є поважними, оскільки заявник не надав доказів на підтвердження обставин отримання ним копії оскаржуваної постанови апеляційного суду              29 жовтня 2020 року (поштовий конверт, довідка суду тощо).
 
У зв`язку з тим, що наведені представником  ОСОБА_1 - адвокатом Кузнєцовим С. М.підстави пропуску строку на касаційне оскарження                          є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень,          в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.
 
Касаційна скарга також не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,       а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,           є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті            411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту       1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Враховуючи зазначене, заявнику необхідно подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
 
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах         з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів      у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
 
З огляду на те, що ОСОБА_1  було заявлено позов майнового характеру,            а касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову (вартість частки нерухомого майна, яку просила виділити позивач), касаційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, оскільки неможливо встановити, чи відноситься справа до категорії малозначних в силу вимог закону.
 
Крім того, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви    і скарги.
 
Позовну заяву подано у серпні 2019 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум станом на     01 січня 2019 року - 1 921 грн)(підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
 
Таким чином, судовий збір за подання цієї касаційної скарги повинен бути сплачений за ставкою 200 % від 1 % вартості частки спірного нерухомого майна, яке просила витребувати позивач, але  не менше 1 536 грн (1 921 грн х 0,4 х 200 %).
 
При цьому згідно з квитанцією від 24 листопада 2020 року № 53391 заявник сплатив 840,80 грн судового збору, тобто суму, яка є меншою за мінімальний розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги.
 
Для встановлення судом, чи був судовий збір сплачений у встановлених порядку      і розмірі, у майновому спорі заявнику необхідно надати докази на підтвердження ціни позову.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за ставкою 200 % від 1 % ціни позову, але  не менше 1 536,80 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р?ні/ Печерс.р?н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).
Відтак, заявнику необхідно подати до Верховного Суду інформацію про ціну позову (вартість частки нерухомого майна, яке позивач просила витребувати з чужого незаконного володіння),надати докази на підтвердження цієї обставини і сплатити судовий збір за вказаною вище ставкою (з урахуванням ціни позову).
Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Отже, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова С. М. необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова Сергія Миколайовича неповажними.
Касаційну скаргу  представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова Сергія Миколайовича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від        29 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Пестич Лариса Василівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіннязалишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання уточненої касаційної скарги, з наведеною (наведеними) в ній передбаченою (передбаченими) статтею 389 ЦПК України підставою (підставами), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також в частині сплати судового збору                          з урахуванням ціни позову касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    М. Ю. Тітов