Ухвала
 
20 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 596/63/17
провадження № 61-13121св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Львівській області, Дрогобицької місцевої прокуратури, прокуратури Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
     ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області                        від 26 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2017 року у цій справі відмовлено. 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області                        від 26 червня 2020 року, яку ухвалою Тернопільського апеляційного суду  від 01 вересня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
У вересні 2020 року на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає грубе порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки він звільнений від сплати судового збору, а висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору є необгрунтованим. При цьому, судом не взято до уваги висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року (справа                 № 438/115/17-ц).
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Львівській області, Дрогобицької місцевої прокуратури, прокуратури Львівської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
                                                                                                        
    О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара