У Х В А Л А
22 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 522/9380/17
провадження № 61-17990ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганна Анатоліївна, про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності,
В С Т А Н О В И В :
23 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності.
У зв`язку із смертю ОСОБА_3 , та оскільки правовідносини допускають правонаступництво, суд замінив позивача на правонаступника - ОСОБА_2 .
Позов обгрунтований тим, що після укладення спірного договору відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання, передбачені пунктами 5, 6, 7 договору довічного утримання, зокрема, не сплачує грошове утримання у розмірі 500,00 грн щомісячно, не здійснює оплату комунальних послуг за водопостачання, газопостачання, теплопостачання, енергопостачання, не провідує її протягом тривалого часу, що призводить до важких наслідків для її здоров`я. Ці умови є істотними, а тому їх невиконання є підставою для розірвання договору довічного утримання із застосуванням відповідних правових наслідків.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року, позов задоволено частково.
Розірвано договір довічного утримання від 14 березня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г. А. № 149.
Застосовано наслідки розірвання договору, повернено у власність ОСОБА_3 квартиру загальною площею 29,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що відповідач не виконував умови договору довічного утримання, що є підставою для розірвання договору довічного утримання.
У грудні 2020 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо спірних правовідносин.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Приморського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи № 522/9280/17 за позовом  ОСОБА_2 , який є правонаступником ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Ганна Анатоліївна, про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
 
         С. О. Погрібний
 
         В. В. Яремко