Справа № 461/8460/20                                Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 33/811/1673/20                 Доповідач: Гуцал І.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Гуцала І.П., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., особи, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил, ОСОБА_1 та його представника – адвоката Ігнатенка С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Тараса Богдановича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України, -

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил №1990/20900/20 від 5 жовтня 2020 року, грошові кошти (у купюрах відповідно з описом предметів до протоколу – 3 купюри номіналом 500 євро, 42 купюри номіналом 200 євро, 41 купюру номіналом 100 євро, 257 купюр номіналом 50 євро. Всього - 343 купюри в розмірі 892289,94 гривні (вісімсот дев`яносто дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень) - повернуто ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн (чотириста двадцять гривень), 40 копійок.
Згідно з протоколом про порушення митних правил від 1990/20900/20 від 5 жовтня 2020 року, 5 жовтня 2020 року близько 14 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні залу «Відліт» м/п «Львів-аеропорт» Галицької митниці Держмитслужби на рейс W6 6761«Львів-Дортмунд», ОСОБА_1 , як пасажир, обрав формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.
Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03 серпня 2018 року, «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю. На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину ОСОБА_2 було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 36850 євро.
Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку, яку в службовому приміщенні митниці (зоні митного контрою) було перераховано та встановлено, що ОСОБА_3 переміщує готівку в загальній кількості 36850 євро. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування в ручній поклажі. Зі слів, ОСОБА_1 вказана валюта належала йому особисто. Згідно офіційного курсу валют станом на 05 жовтня 2020 року, загальна сума готівки, що переміщувалася через митний кордон України становить 1224613,94 грн.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів на вивезення валютних цінностей пасажир не надавав, до моменту перетину ним «зеленої лінії», для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.
Відповідно до ст. 366 Митного кодексу України обрання смуги «зелений коридор» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення па митну територію України або вивезення за межі цієї території.
Згідно з ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку - переміщення товарів через митний кордон України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 Митного кодексу України переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» - транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України, на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з Постановою Правління Національного банку України від 2 січня 2019 року, №5, документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10000 євро, гр. ОСОБА_4 не надав.
Валюта в сумі 10 000 євро, ОСОБА_2 була повернута відповідно до Постанови правління НБУ №3 від 2 січня 2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей».
Таким чином ОСОБА_4 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто обрав форму проходження митного контролю через «зелений коридор» та намагався перемістити через митний кордон України готівку іноземної валюти в кількості 26850 євро (згідно з курсом Національного банку України станом на 05 жовтня 2020 року становить 892289,94 гривень України), що підпадає під обмеження відповідно до постанови правління НБУ №3 від 02 січня 2019 року, «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», чим порушив вимоги ст.471 Митного кодексу України.
Предмети порушення митних правил в порядку статті 511 МК України вилучено та передано на зберігання в касу Галицької митниці Держмитслужби.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, представник Галицької митниці Держмитслужби Хома Т.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2020 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі, - з конфіскацією предметів правопорушення – готівкових коштів в сумі 26 850 євро.
Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно з наказом Міністерства Фінансів України № 671 від 3 серпня 2018 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю. На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 ОСОБА_1 було поставлено запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 36 850 Євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було перераховано та встановлено, що ОСОБА_1 переміщує готівку в загальній кількості 36850 Євро. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування в ручній поклажі. Зі слів ОСОБА_1 зазначена готівка належала йому особисто. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів на вивезення валютних цінностей пасажир не надавав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні, роз`яснення митних правил та використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю. ОСОБА_1 було повернуто 10 000 Євро відповідно до Постанови правління НБУ №3 від 2 січня 2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей».
Крім того, вказує, що суд першої інстанції об`єктивно дійшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, однак судом необґрунтовано не враховано адміністративне стягнення – конфіскацію предметів правопорушення – готівкових коштів в сумі 26 850 Євро. Наголошує, що чинним законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування до нього адміністративного стягнення, зокрема конфіскації предметів правопорушення та накладення штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є невід`ємною частиною санкції ст. 471 МК України.
Заслухавши представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що така підлягає до задоволення частково.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, а саме: порушенні порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю є обґрунтованими, підтверджується наявними в справі доказами і ніким з учасників провадження не оспорюються.
Обґрунтовуючи висновки про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, суддя місцевого суду у постанові зазначила, що законність джерела походження грошей ОСОБА_1 встановлена у судовому засіданні належними та допустимими доказами. Вчинене порушення митних правил останній здійснив з необережності, грошові кошти переміщав для власного використання. При цьому незадекларування грошових коштів не призвело до настання жодних інших негативних наслідків, а застосування щодо нього конфіскації може істотно вплинути на майновий стан як ОСОБА_1 , так і його родини. 
За таких обставин, пославшись на Перший протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року та «Ісмаїлов проти РФ» від 6 листопада 2008 рокусуддя дійшла висновку, що застосування стягнення у виді конфіскації предмету порушення митних правил буде непропорційним і становитиме індивідуальний і надмірний тягар для ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Санкцією ст. 471 МК України передбачено застосування стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.
Таким чином, санкція вказаної норми є безальтернативною і передбачає накладення стягнення як у виді штрафу, так і конфіскації.
Як зазначив ЄСПЛ в рішенні «Садоча проти України», держави дійсно мають законний інтерес, а також обов`язок, згідно з різними міжнародними договорами вживати заходів для виявлення та контролю за переміщенням готівкових грошових коштів через кордони, оскільки великі суми готівки можуть використовуватися для відмивання грошей, незаконного обігу наркотиків, фінансування тероризму або організованої злочинності, ухилення від сплати податків або здійснення інших серйозних фінансових правопорушень. Загальна вимога щодо декларування, яка застосовується до будь-якої фізичної особи, що перетинає державний кордон, перешкоджає неконтрольованому ввезенню готівкових коштів до країни чи їх вивезенню з країни, а заходи з конфіскації, що є наслідком недекларування готівки митному органу, є частиною загальної схеми регулювання, призначеної для боротьби з цими правопорушеннями. Тому захід з конфіскації відповідав загальним інтересам суспільства.
Приймаючи рішення про порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, Суд мотивував свої висновки тим, що конфіскація всієї незадекларованої суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар, була непропорційною до вчиненого правопорушення.
Приймаючи рішення про незастосування стягнення у виді конфіскації, суддя місцевого суду керувалася аналогічною позицією, взявши до уваги пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та встановлені в судовому засіданні обставини.
Однак поза увагою суду залишилося те, яким чином їх конфіскація вплине на майновий стан ОСОБА_1 .
Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не було встановлено розміру доходу ОСОБА_1 , а тому немає підстав вважати, що втручання у право власності не відповідатиме принципу пропорційності, а конфіскація предметів порушення митних правил становитиме для ОСОБА_1 індивідуальний і надмірний тягар.
Тому у зв`язку з неправильним застосуванням суддею місцевого суду норм матеріального права постанова в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови про накладення на нього стягнення відповідно до санкції ст. 471 МК України у виді штрафу та конфіскації вилучених валютних цінностей.
На переконання судді апеляційного суду, застосування стягнення у виді конфіскації буде відповідати його меті, сприятиме вихованню особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що суд безпідставно не застосував конфіскацію, підстав для скасування постанови в повному обсязі з визнанням ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, як про це просить представник Галицької митниці Держмитслужби, відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Тараса Богдановича - задовольнити частково.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 листопада 2020 року щодо  ОСОБА_1 , в частині накладення на нього адміністративного стягнення, - скасувати.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 /одну тисячу сімсот/ гривень, з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил – грошових коштів у сумі 26 850 (двадцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят) Євро.
У решті постанову залишити без змін.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Гуцал І.П.