УХВАЛА

08 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 824/825/19-а
адміністративне провадження № К/9901/15302/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), що є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі №824/825/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди.

Чернівецький окружний адміністративний суд своїм рішенням від 6 лютого 2020 року відмовив у задоволенні позову.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 21 травня 2020 року скасував рішення суду першої інстанції і задовольнив позов частково:

- визнав протиправним та скасував наказ Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 14 червня 2019 року №348/4 про накладення дисциплінарного стягнення на позовом ОСОБА_1 , завідувача сектору судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області;

- стягнув з Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) на користь позовом ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі: 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

У своїй касаційній скарзі Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі №824/825/19-а і відмовити у задоволенні позову.

Верховний Суд ухвалою від 13 липня 2020 року залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Верховного Суду:  уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи.

У встановлений судом строк скаржник надіслав на адресу суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги та касаційну скаргу у новій редакції.

Дослідивши надіслані доповнення, Суд вважає за потрібне повернути касаційну скаргу заявнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону висновується, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитися у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Суд встановив, що на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 липня 2020 року скаржник у заяві про усунення недоліків касаційної скарги зазначив, що підставою для касаційного оскарження є пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України, а саме: якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Разом з цим, в уточненій касаційній скарзі скаржник посилається на наявність підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України, а саме:  якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. При цьому не зазначає конкретної норми права стосовно якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.

Слід зазначити, що підстави касаційного оскарження викладаються у касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути зазначені конкретні норми права стосовно яких відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.

Отже, касаційна скарга повинна  містити посилання на відповідні норми (норму) права, стосовно якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах. Скаржник повинен навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що скаржник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 13 липня 2020 року про залишення її без руху щодо визначення передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, а отже касаційну скаргу належить повернути.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини шостої статті 332 КАС України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених обставин касаційну скаргу потрібно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), що є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі №824/825/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

..........................

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду