УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/3295/20
Провадження № 22-ц/4820/1256/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Спірідонової Т.В., 
                секретар судового засідання Чебан О.М.,
з участю представників апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гречани» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гречани» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Демінської А.А. від 25 травня 2020 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року СТОВ «Агрофірма «Гречани», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувало, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 532 від 29.09.1998 року було передано у колективну власність АТЗТ «Гречани», правонаступником якого є позивач, земельну ділянку загальною площею 160 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі цього рішення товариству видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 854.
Рішенням Хмельницької міської ради № 70 від 28.08.2013 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 № 532 «Про передачу земель у колективну власність АТЗТ «Гречани», - пункт 1 викладено в такій редакції: «1.Передати у власність сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гречани» (ідентифікаційний код 05529646), що є правонаступником АСТЗТ «Гречани», земельні ділянки:
- по АДРЕСА_1 площею 3,1800 га, цільове призначення - несільськогосподарські угіддя (господарський двір);
- по АДРЕСА_2 , площею 0,1266 га, цільове призначення – несільськогосподарські угіддя (господарський двір);
- по АДРЕСА_3 , площею 37,3102 га, цільове призначення – несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження».
1.2. Доповнено пункт 1 підпунктом наступного змісту: «1.1 Передати в запас міста земельні ділянки:
-по АДРЕСА_3 площею 17,0 га;
-по АДРЕСА_4 площею 2,1 га». 
У подальшому на підставі вказаного рішення №70, була зареєстрована земельна ділянка СТОВ «Агрофірма «Гречани» по вул. Західно-Окружній площею 37,3102 га кадастровий номер 6810100000:33:001:0043 та поділена на окремі земельні ділянки. 
Після цього поділу усі земельні ділянки відчужено.
Так, земельну ділянку площею 3 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 6810100000:33:001:0069, та земельну ділянку площею 3 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 6810100000:33:001:0070, на підставі договорів купівлі-продажу від 19.12.2014 року СТОВ «Агрофірма «Гречани» відчужило відповідачці ОСОБА_1 . 
Проте незважаючи на поділ та продаж, вказані земельні ділянки є складовою земельної ділянки, яка передана в колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 854 від 29.10.1998 року. Після видачі цього державного акта жодних рішень щодо поділу та зміни цільового призначення вказаної ділянки у встановленому порядку не приймалося.
Крім того, всупереч закону при державній реєстрації вказаних земельних ділянок фактично змінено їх цільове призначення (первісне – товарне сільськогосподарське виробництво), що встановлено рішеннями у господарській справі № 924/668/16. 
Постановою Верховного Суду від 12.12.2019 року визнано незаконним та скасовано рішення Хмельницької міської ради № 70 від 28.08.2013 року, а тому з цього часу недійсними є і свідоцтва про право власності на земельні ділянки, видані на підставі цього рішення, які тільки підтверджують наявність права, але не надають його. 
       З підстав нечинності свідоцтв про право власності на землю у зв`язку з визнанням недійсним рішення Хмельницької міської ради № 70 від 28.08.2013 року, позивач просив визнати недійсними договори купівлі-продажу №№ 2189; 2190, що посвідчені 19.12.2014 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В. 
-земельної ділянки площею 3 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 6810100000:33:001:0069, реєстраційний номер нерухомого майна: 502883368101;
-земельної ділянки площею 3 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 6810100000:33:001:0070, реєстраційний номер нерухомого майна: 502830268101.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2002 року відмовлено в позові Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гречани» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.
В апеляційній скарзі СТОВ «Агрофірма «Гречани» просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позов.
На думку апелянта, судом не враховано, що судовими рішеннями у господарських справах №924/668/16, №924/817/16 встановлені обставини, які мають преюдиційне значення і їх слід було врахувати при вирішенні цього спору. Зокрема, встановлено, що земельна ділянка, яка перебувала у власності Товариства, є землею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а зміна цільового призначення земель на несільськогосподарські угіддя відбулася з порушенням норм чинного законодавства, отже, неправомірним є відчуження земельних ділянок, оскільки вони є землями, вилученими з цивільного обороту.
Судовими рішеннями встановлено факт протиправності реєстрації земельних ділянок із цільовим призначенням, відмінним від товарного сільськогосподарського, що свідчить про невідповідність змісту правочину актам цивільного законодавства.
Також не враховано, що постановою  Верховного Суду від  12.12.2019 року у справі №924/817/16 підтверджено законність  рішень нижчих судів про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року. А тому з цього часу недійсними є і свідоцтва про право власності на земельні ділянки, оскільки зі скасуванням правової підстави видачі свідоцтва (вказаного рішення Хмельницької міської ради) саме свідоцтво втрачає юридичну силу. 
Судом не враховано норму п.п. б п. 15 розділу Х ЗК України (чинного на момент укладення спірних договорів), якою встановлено мораторій на відчуження і зміну цільового призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, не враховано, що спірні правочини є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.
Також матеріали справи не містять доказів проведення розрахунку за спірними договорами відповідачем, враховуючи те, що остання є дружиною колишнього директора Товариства, та проживає з ним за однією адресою.
В судовому засіданні представники апелянта підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, вважається повідомленою про розгляд справи відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що відповідно до пунктів 1.1, 1.4 статуту СТОВ «Агрофірма «Гречани», затвердженого установчими зборами учасників 20 квітня 2007 року та зареєстрованого 04 вересня 2007 року за №16681070008000446, СТОВ «Агрофірма «Гречани» є підприємством, заснованим на базі колективного Сільськогосподарського підприємства «Гречани» (далі – КСП «Гречани»). Товариство є правонаступником реорганізованого КСП «Гречани».
Відповідно до п. 1.1 статуту КСП «Гречани» підприємство створено шляхом реорганізації акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу «Гречани» та є правонаступником усіх його майнових та немайнових прав та обов`язків.
Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29 вересня 1998 року № 532 «Про передачу земель у колективну власність АТЗТ «Гречани» у колективну власність АТЗТ «Гречани» передано земельну ділянку загальною площею 160 га.
29 жовтня 1998 року акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу «Гречани» видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №854, згідно з яким зазначеному підприємству передано у колективну власність 160 га землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Додатком № 1 до державного акта визначено список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за номером ХМ №854.
Рішенням Хмельницької міської ради від 28 серпня 2013 року № 70 внесено зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29 вересня 1998 року № 532 «Про передачу земель у колективну власність АТЗТ «Гречани»: викладено пункт 1 в наступній редакції: передати у власність СТОВ «Агрофірма «Гречани» (ідентифікаційний код 05529646), що є правонаступником АСТЗТ «Гречани», земельні ділянки: по АДРЕСА_1 площею 3,1800 га, цільове призначення - несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_2 , площею 0,1266 га, цільове призначення - несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_3 , площею 37,3102 га, цільове призначення - несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження»;
доповнено пункт 1 підпунктом наступного змісту:
1.1 передати в запас міста земельні ділянки: по АДРЕСА_4 площею 2,1 га».
За заявами від 28 жовтня 2014 року на підставі поданої СТОВ «Агрофірма «Гречани» документації із землеустрою земельна ділянка по АДРЕСА_3 площею 37,3102 га була поділена на окремі земельні ділянки, у тому числі: площею 3 га (кадастровий номер 6810100000:33:001:0069), площею 3 га (кадастровий номер 6810100000:33:001:0070) (т.1 а.с.85).
На зазначені земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 листопада 2014 року, індексний номер 29566011 – на земельну ділянку площею 3 га (кадастровий номер 6810100000:33:001:0069); свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17 листопада 2014 року, індексний номер 29562930 – на земельну ділянку площею 3 га (кадастровий номер 6810100000:33:001:0070).
19 грудня 2014 року між СТОВ «Агрофірма «Гречани» в особі директора ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю.В. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договору продавцем передано у власність покупця, а покупцем прийнято у власність земельну ділянку площею 3 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення – землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження, кадастровий номер земельної ділянки 6810100000:33:001:0069. Земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29566011, виданого Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 17 листопада 2014 року.
19 грудня 2014 року між СТОВ «Агрофірма «Гречани» в особі директора ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Ю. В.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 договору продавцем передано у власність покупця, а покупцем прийнято у власність земельну ділянку площею 3 га, за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження, кадастровий номер земельної ділянки 6810100000:33:001:0070. Земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29562930, виданого Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 17 листопада 2014 року.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22 березня 2016 року (справа № 924/182/15), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08 червня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 10 серпня 2016 року, визнано недійсним рішення зборів учасників СТОВ «Агрофірма «Гречани» від 20 квітня 2007 року, оформлене протоколом від 20 квітня 2007 року № 3, яким вирішено, зокрема, прийняти до складу засновників СТОВ «Агрофірма «Гречани» ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з пайовими внесками 43 і 42 відсотки відповідно.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 року (справа № 924/817/16), залишеним без змін постановою Верховного Суду від 12.12.2019 року, визнано незаконним та скасовано рішення Хмельницької міської ради від 28 серпня 2013 року № 70 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29 вересня 1998 року № 532».
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка набула у власність спірні земельні ділянки в установленому порядку – на підставі договорів купівлі-продажу, володіє ними тривалий час, впродовж шести років, при цьому судом не встановлено її недобросовісності при набутті земельних ділянок. Допущена в минулому органом влади помилка не може мати наслідком непропорційне втручання у право відповідача-власника, оскільки це порушить справедливий баланс інтересів сторін.
Доводи апеляційної скарги  про те, що  зі скасуванням рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року є недійсними і свідоцтва про право власності на спірні земельні ділянки, видані СТОВ «Агрофірма «Гречани», є безпідставними і суперечать закону. 
Так, відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.  Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
За змістом статті 1 Закону України № 1952-15 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»   в редакції від 06.08.2014 року, чинній на час реєстрації права власності на спірні ділянки за позивачем, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч.2 ст. 3 цього Закону) .
Згідно з ч.1 ст. 5 Закону № 1952-15 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. 
Відповідно до статті 15 Закону № 1952-15 державна реєстрація прав та їх обтяжень передбачає , зокрема, прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру прав; видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону. 
Згідно з ч.1 ст. 18 Закону № 1952-15   свідоцтво  про  право  власності  на  нерухоме  майно,  що підтверджує  виникнення  права  власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема,  фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.
У разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з 
об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру 
прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер 
цього об`єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених 
об`єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного 
реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об`єктів 
присвоюється новий реєстраційний номер 
Записи про речові права та їх обтяження щодо об`єкта, який 
поділяється, або при виділі частки із цього об`єкта переносяться 
до розділів Державного реєстру прав, що відкриті на кожний 
новостворений об`єкт( ч.ч. 1-2 ст. 21 Закону № 1952-15). 
Отже, за змістом наведених норм Закону № 1952-15 в редакції на час видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 17 листопада 2014 року на спірні ділянки, ці правовстановлюючі документи підтверджували виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно.
В свою чергу відповідно до ч.3 ст. 26 цього Закону в чинній редакції відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Наведені норми матеріального права цілком спростовують посилання апелянта на нечинність свідоцтв про право власності на земельні ділянки, що посвідчували право власності апелянта на час продажу ним цих ділянок відповідачці за оспорюваними правочинами.
Водночас встановлено, що вказані правовстановлюючі документи не оспорювалися апелянтом чи іншими особами у встановленому порядку. 
Постанови Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 916/641/18 та від 10.04.2018 року у справі № 927/849/17, на які посилається апелянт, не спростовують наведених висновків суду, оскільки предметом розгляду у даних справах були саме вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності, яким посвідчено право власності на об`єкт нерухомості.
Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. 
Отже, за чинних свідоцтв про право власності СТОВ «Агрофірма «Гречани» на земельні ділянки, відсутні правові та фактичні підстави для визнання недійсними оспорюваних угод про відчуження цих земельних ділянок позивачем.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо неврахуванням встановлених судовими рішеннями у господарських справах №924/668/16, №924/817/16 обставин, які мають преюдиційне значення, апеляційний суд приймає до уваги таке. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 року (справа № 924/817/16), залишеним без змін постановою Верховного Суду від 12.12.2019 року, визнано незаконним та скасовано рішення Хмельницької міської ради від 28 серпня 2013 року № 70 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29 вересня 1998 року № 532».
Вказаною постановою Верховного Суду від 12.12.2019 року, зокрема, встановлено, що рішення у цій справі не стосується прав позивача, адже сукупність обставин, встановлених судами у цій справі, не підтверджує перехід до позивача (СТОВ «Агрофірма «Гречани») права власності на вказану в Державному акті на право колективної власності на землю земельну ділянку. 
Такий висновок цілком ґрунтується на нормах Земельного Кодексу України у редакції до 01.01.2002 року, Закону України від 14.02.92 № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство», інших нормативних актів.
Так, за змістом  ст. 5 Земельного кодексу України 1991 року   ?суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, в тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Згідно з   ст. 7 Закону України від 14.02.92 № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об`єктами права колективної власності підприємства, зокрема, є земля. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.
За змістом ст. 23 ЗК України 1991 року державний акт на право колективної власності на землю видавався колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства й у колективній власності громадян.
Згідно з статтею 1 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, підлягають паюванню. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, колективного сільськогосподарського товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості).
У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства йому за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі та видається державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.
Отже, землі колективних сільськогосподарських підприємств розподіляються між працівниками та пенсіонерами такого підприємства і не можуть передаватися на праві приватної власності новоствореним підприємствам – правонаступникам.
Відтак наявність державного акта на право колективної власності серії ХМ №854, виданого 29 жовтня 1998 року акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу «Гречани» на землю площею 160 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,  не є доказом належного закріплення права власності  його правонаступника СТОВ «Агрофірма «Гречани» на вказану земельну ділянку.
Відповідно до ст. 15 ЦК України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.   Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Отже, за змістом наведених норм захисту в судовому порядку підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес особи.
За встановленого факту, що позивач не має права власності на землю площею 160 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передану АСТЗТ «Гречани» на підставі державного акта на право колективної власності серії ХМ №854 від 29.10.1998 року, відсутності даних щодо наявності у позивача іншого права щодо вказаних земель, апеляційний суд констатує, що оскаржувані угоди не порушують прав позивача.
Відтак доводи апеляційної скарги щодо протиправності реєстрації земельних ділянок (предмету оспорюваних угод) із цільовим призначенням, відмінним від товарного сільськогосподарського, не мають істотного значення.
Посилання апелянта на нездійснення відповідачкою розрахунків за оспорюваними угодами суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не були підставою позову.
Мотивувальна частина оскаржуваного рішення дійсно не містить мотивів відхилення усіх аргументів позивача. Проте таке порушення процесуального права не призвело до ухвалення неправильного рішення, а тому не є підставою відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України для скасування судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гречани» залишити без задоволення.
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2020 року.

        Судді                                                                Л.М. Грох

О.І. Талалай 
Т.В. Спірідонова