Ухвала
Іменем України 
10 листопада2020 року
м. Київ
справа № 173/858/19
провадження № 51-5405 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2020 року щодо засудженої ОСОБА_4 ,
встановив:
За вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області                   від 23 квітня 2020 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, частиною 3 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, частиною 2 статті 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
 
Відповідно до частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі частини 4 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду                           м. Дніпродзержинська від 05 лютого 2020 року, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 07 серпня 2020 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня                     2020 рокущодо ОСОБА_4 залишив без зміни.
Зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі    статтею 436 КПК.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався. 
Зокрема, прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Таким чином, недодержання прокурором вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд      

постановив:
Касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 серпня 2020 року щодо засудженої ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                    ОСОБА_3