ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 500/1920/19 пров. № А/857/107/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді                                                  Кушнерика М.П.
суддів                                                                       Большакової О.О., Качмара В.Я., 
за участю секретаря судового засідання                      Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року, прийняте суддею Мартиць О.І. о 16 годині 36 хвилині в м.Тернополі, повний текст складено 12 листопада 2019, у справі № 500/1920/19 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1   про стягнення податкового боргу, -

                                              В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Тернопільській області (правонаступник – ГУ  ДПС у Тернопільській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 175341,37 грн. в тому числі: 
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 161290,38 грн. на р/р 33118341019002, код банку одержувача 37977726, МФО 899998, призначення платежу 11010500; 
- військовий збір у розмірі - 14050,99 грн. на р/р 31119063019002, код банку одержувача 37977726, МФО 899998, код бюджетної класифікації 11011001.
В обґрунтування вимог позовних вимог зазначає, що відповідачем в добровільному порядку не погашена заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 175341,37 грн. незважаючи на вжиті податковим органом заходи передбачені чинним законодавством України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року позов задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 175341,37 грн., з них: - по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 161290,38 грн. на: р/р UA478999980000033118341019002, одержувач - УК у м. Тернополі, код бюджетної класифікації 11010500, ЄДРПОУ - 37977726, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО- 899998;
- по військовому збору у розмірі 14050,99 грн. на: р/р UA158999980000031119063019002, одержувач - УК у м. Тернополі, код бюджетної класифікації 11011000, ЄДРПОУ - 37977726, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги відповідач обгрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, є протиправними, оскільки суми податкових зобов`язань зазначені у них неправильно та недостовірно. Так, сума анульованого позивачу боргу складає 521609,09 грн, однак в акті перевірки відповідачем зазначено, що позивачу анульовано борг в сумі 521735,26 грн. Отже, розрахунки стягнення податкового боргу з позивача не відповідають дійсності, адже здійснені на підставі недостовірної інформації.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним та обгрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на податковому обліку в Тернопільському управлінні Головного управління ДПС у Тернопільській області як платник податків.
Посадовою особою Головного управління ДФС у Тернопільській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.2 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.
20.11.2018 за результатами перевірки складено акт №2469/19-00-13-03/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015. 
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення:
- підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 61067,59 грн.
- підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податкових зобов`язань з військового збору за 2015 рік в розмірі 6488,61 грн.
13.12.2018 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області на підставі акта перевірки №2469/19-00-13-03/ НОМЕР_1 від 20.11.2018 прийнято податкові повідомлення - рішення:
- №00220541303 яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 76334,49 грн., з них за податковими зобов`язаннями 61067,59 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 15266,90 грн.
- №00220541303 яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 8110,76 грн., з них за податковими зобов`язаннями 6488,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1622,15 грн.  
Згідно довідки про наявність податкового боргу у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 175341,37 грн. в т.ч. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування - 161290,38 грн. (основний платіж - 61067,59 грн., штрафні санкції - 15266,9 грн., пеня - 84955,89 грн.)
Заборгованість по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань нарахованих відповідно до податкового повідомлення-рішення від 13.12.2018 року №00220541303 на загальну суму - 76334,49 грн. винесеного на підставі акта перевірки від 20.11.2018 №2469/19- 00-13-03/ НОМЕР_1 , яким встановлено факт отримання доходу ОСОБА_1 та не відображення отриманого доходу як додаткового блага у декларації за звітний податковий 2015 рік. 
Також нараховано пеню за період з 31.07.2016 по 26.01.2019 на суму 84955,89 грн.
По платежу військовий збір наявна заборгованість у розмірі 14050,99 грн. (основний платіж - 6410,96грн., штрафні санкції - 1622,15 грн., пеня - 6017,88 грн.).
Заборгованість по платежу військовий збір, виникла в результаті сплати не в повній мірі узгодженого грошового зобов`язання нарахованого відповідно до податкового повідомлення-рішення від 13.12.2018 №00220541303 на загальну суму 8110,76 грн. (переплата становить - 77.65 грн.), винесеного на підставі акта перевірки від 20.11.2018 за №2469/19-00-13-03/ НОМЕР_1 , яким встановлено факт отримання доходу ОСОБА_1 та не відображення отриманого доходу як додаткового блага у декларації за звітний податковий 2015 рік. Також нараховано пеню за період з 31.07.2016 по 26.01.2019 на суму 6017,88 грн.
Оскільки ОСОБА_1 добровільно у встановлені законом строки не сплатила до бюджету податковий борг у розмірі 175 341,37 грн., Головне управління ДФС у Львівській області звернулось із даним позовом до суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України, для стягнення податкового боргу з платника податків, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пункту 14.1.39 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;
Згідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. (пункт 57.3 статті 57 ПК України).
Таким чином, днем узгодження нарахованих фізичній особі контролюючим органом податкових зобов`язань, у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, є одинадцятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.
При вирішенні спору про стягнення податкового боргу суд не може давати оцінку правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі якого виник податковий борг, оскільки це не є предметом такого правового спору.
В межах вказаного спору перевірці підлягають обставини щодо наявності податкового боргу за стягненням якого звернувся контролюючий орган. Проте, саме під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу підлягають з`ясуванню і підстави його виникнення (наявність податкового повідомлення - рішення, чинного на час звернення з позовом про стягнення боргу та сплати такого боргу).
Дотримання відповідних податкових процедур узгодження податкових зобов`язань, які включають в себе обов`язок по виставленню податкового повідомлення-рішення за кожним окремим податком, збором (обов`язковим платежем), його вручення (направлення) платнику податків, надісланню такому платнику податкової вимоги, повинно передувати реалізації права суб`єкта владних повноважень на стягнення з платника податків коштів у рахунок погашення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення із відповідним позовом до адміністративного суду.
Згідно пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.
З матеріалів справи встановлено, що підставою виникнення податкового боргу стали податкові повідомлення-рішення: 
- №00220541303 яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 76334,49 грн., з них за податковими зобов`язаннями 61067,59 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 15266,90 грн.
- №00220541303 яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 8110,76 грн., з них за податковими зобов`язаннями 6488,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1622,15 грн.  
Апеляційним судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 500/2626/19, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13 грудня 2018 року № 00220541303 в частині збільшення податкового зобов`язання по військовому збору на суму 1,89 грн та штрафної санкції на суму 0,47 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 13 грудня 2018 року № 00220541303 в частині збільшення податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 18,93 грн та штрафної санкції на суму 1,89 грн. 
Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, враховуючи рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі № 500/2626/19, яким частково скасовано податкові повідомлення-ряшенн на підставих яких виник податковий борг, та який є предметом оскарження у даній справі, враховуючи положення статті 317 КАС України суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що має наслідком скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити частково. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 500/1920/19, – скасувати та прийняти постанову, якою позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг на загальну суму 175318 (сто сімдесят п`ять тисяч триста вісімнадцять) гривень 19 коп., з них: 
- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 161269 (сто шістдесят одна тисяча двісті шістдесят дев`ять) гривень 56 коп. на: р/р UA478999980000033118341019002, одержувач - УК у м. Тернополі, код бюджетної класифікації 11010500, ЄДРПОУ - 37977726, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО- 899998;
- по військовому збору у розмірі 14048 (чотирнадцять тисяч сорок вісім) гривень 63 коп. на р/р UA158999980000031119063019002, одержувач - УК у м. Тернополі, код бюджетної класифікації 11011000, ЄДРПОУ - 37977726, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998.
В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 09.10.20