УХВАЛА
 
21 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 596/1922/18
провадження № 61-18622ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,                 Черняк Ю. В., 
розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач),Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.  у справі за позовом  ОСОБА_1 до Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області в частині позовних вимог про скасування рішення комісії щодо розгляду конфліктних ситуацій про відмову в призначенні субсидії та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від                         27 березня 2020 року та  ухвалу Тернопільського апеляційного суду від                  10 грудня 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2020 року визнано неподаною та повернуто апелянту.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року                        у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області, Управління праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, відмовлено.
14 грудня 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга   ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 березня 2020 року та  ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року.
16 грудня 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла заява    ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя?доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.
Заява про відвід обґрунтована тим, що в ОСОБА_1 ,виникли сумніви щодо неупередженості та відсутності безсторонності суддів. 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).
 
Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів не містить доводів, які свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів.
Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_1 відводу колегії суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,                          Черняк Ю. В., питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів:                        Воробйової І. А. (суддя-доповідач),Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                             І. А. Воробйова
                                                                                                                  Р. А. Лідовець
                                                                                                                  Ю. В. Черняк