Номер провадження: 33/813/1090/20
Номер справи місцевого суду: 496/2812/20 
Головуючий у першій інстанції Галич О. П. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Узун Н.Д., за участю прокурора військової прокуратури Колєсніченко А.О., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 20.07.2020 року,
                                установив
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді майстра ремонтної роти, військове звання – матрос, місце проживання; в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655 грн.
Відповідно до постанови суду, 29.06.2020 року матрос ОСОБА_1 о 17:00 годин з`явився на територію військової частини у стані алкогольного сп`яніння. Помітив не чітку ходу матроса ОСОБА_1 , який направлявся до спального приміщення (казарми), помічник чергового частини ОСОБА_2 , зупинив матроса ОСОБА_1 і викликав старшину ремонтної роти ОСОБА_3 та заступника командира ремонтної роти ОСОБА_4 , які прибули до військової частини і також зафіксували факт стану знаходження матроса ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння - не чітка хода, не чітка мова, й запах алкоголю з ротової порожнини, за для встановлення степеню сп`яніння було викликано представників Військової служби правопорядку, о 18:18 годин представники військової служби правопорядку провели тест за пристроєм «Алконт-М», який зафіксував ступінь сп`яніння матроса ОСОБА_1 - 2.64 % алкоголю відповідно до тесту № 124 від 29.06.2020 року. Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, 29.06.2020 року перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що не погоджується із оскарженою постановою суду та просить закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що суд першої інстанції не встановив та не оцінив докази, припустився спрощеного підходу до розгляду справи, що на його думку привело до хибного висновку щодо його вини. Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодного доказу притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення протягом року та відомостей щодо виконання ним службових обов`язків 29.06.2020 року. Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що заперечує факт визнання ним вини, адже він не розумів значення своїх дій, йому службовими особами військової частини не було в повному обсязі повідомлено про його права та не було їх роз`яснено. Наполягає на тому, що протокол про військове адміністративне правопорушення оформлений та підписаний заступником командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 , який, з огляду на ст. 255 КУпАП, не мав повноважень його складати.
Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_1 просив поновити строк як пропущений з поважної причини, оскільки розгляд справи у суді першої інстанції було здійснено без участі ОСОБА_1 , а з копією постанови він ознайомився лише 11.08.2020 року.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`вився, про день та час розгляду справи був повідомлені належним чином, в апеляційній скарзі просив здійснити розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що копія оскаржуваної постанови після розгляду справи, який було проведено за відсутністю ОСОБА_1 , надсилалася останньому. 11.08.2020 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного судового рішення, що підтверджується відповідною заявою (а.с.19) та 13.08.2020 року звернувся з апеляційною скаргою. З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо його невинуватості у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 3 статті 172-20 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії А0216 №070 від 29.06.2020 року, матрос ОСОБА_1 29.06.2020 року о 17:00 годин з`явився на територію військової частини у стані алкогольного сп`яніння. Помітив не чітку ходу матроса ОСОБА_1 , який направлявся до спального приміщення (казарми), помічник чергового частини ОСОБА_2 , зупинив матроса ОСОБА_1 і викликав старшину ремонтної роти ОСОБА_3 та заступника командира ремонтної роти ОСОБА_4 , які прибули до військової частини і також зафіксували факт стану знаходження матроса ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння - не чітка хода, не чітка мова, й запах алкоголю з ротової порожнини, за для встановлення степеню сп`яніння було викликано представників Військової служби правопорядку, о 18:18 годин представники військової служби правопорядку провели тест за пристроєм «Алконт-М», який зафіксував ступінь сп`яніння матроса ОСОБА_1 - 2.64 % алкоголю відповідно до тесту №124 від 29.06.2020 року. Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, 29.06.2020 року перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення.. 
Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини  ОСОБА_1 не оспорює.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення протягом року та відомостей щодо виконання ним службових обов`язків 29.06.2020 року, оскільки це не має правового значення для розгляду справи, адже ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, притягується до адміністративної відповідальності за появу в умовах особливого періоду на території військової частини в нетверезому стані, що входить до диспозиції ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1   стосовно того, що йому службовими особами військової  частини не було в повному обсязі повідомлено про його права та не було їх роз`яснено, оскільки це спростовується його особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення та його поясненнями (а.с.4,6).
Крім того, апеляційний суд відхиляє посилання в апеляційної скарзі на те, що протокол про військове адміністративне правопорушення оформлений та підписаний особою, яка не мала повноважень його складати, оскільки згідно доданих прокурором витягів з наказів від 26.03.2020 року та 01.04.2020 року, заступник командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 , який складав та підписував протокол, є командиром підрозділу, який уповноважений на те командиром військової частини, тобто особою, яка у відповідності до п.14 ч.1 ст.255 КУпАП має право складати протокол за ст.172-20 КУпАП. 
За таких обставин суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він в умовах особливого періоду з`явився на територію військової частини у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлене в передбаченому законом порядку. 
Наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстави для скасування або зміни постанови суду відсутні.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено найнижче стягнення, передбачене санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2020 року- задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2020 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655 грн – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець