ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020                                                                                                    Справа №  908/651/19
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) – Кузнецової І.Л.,                                        
суддів – Кощеєва І.М., Чус О.В.,
секретар судового засідання: Мацекос І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі №908/651/19 (суддя Колодій     Н.А., повне рішення складено 05.06.2019)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА", с. Високе,  Мелітопольський район, Запорізька область
до відповідача 1: Мелітопольської районної ради Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область
до відповідача 2: Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, с.  Новгородківка, Мелітопольський район, Запорізька область
про визнання права власності за набувальною давністю   

ВСТАНОВИВ:           
                                                                                                   
- рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі №908/651/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) "ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА" задоволено, визнано за позивачем право власності за набувальною давністю на частину внутрішньогосподарської меліоративної системи, яка розташована на площі 3283     га території Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, а саме: від насосної станції №58 зрошувальної системи Приазовського магістрального каналу, довжиною 16160 м, що складається з польових (1Кр1-1Кр6, 2Кр1-2Кр9) та господарських трубопроводів (1Кр і 2Кр): 1) 1Кр – діаметр 1,020 м довжина 381м, діаметр 0,920 м довжина 883 м, діаметр 0,820 м довжина 972 м; 1 Кр1 – діаметр 0.420 м довжина 330 м, діаметр 0,273 м довжина           690 м;  1Кр2 – діаметр 0,273 м довжина 360м; 1КрЗ – діаметр 0,325 м довжина 496м; 1Кр4 – діаметр 0,426     м довжина 302 м, діаметр 0,300 м довжина 618 м; 1Кр5 - діаметр 0,426 м довжина 132     м, діаметр 0,300 м довжина 749 м; 1Кр6 - діаметр 0,426 м довжина 402м; 2) 2Кр–  діаметр 0,820 м довжина 300 м, діаметр 0,720 м довжина 1339 м, діаметр 0,600 м довжина    1325 м, діаметр 0,426 м довжина 419 м; 2Кр3 – діаметр 0,273 м, довжина 460 м; 2Кр4 – діаметр 0,273 м, довжина 460 м; 2Кр5 - діаметр 0,273 м, довжина 654 м; 2Кр6 – діаметр 0,273 м, довжина 679 м; 2Кр7 – діаметр 0,426 м довжина 1506 м; 2Кр7.1 – діаметр 0,325 м довжина        429 м; 2Кр7.2 – діаметр 0,325 м довжина 429 м; 2Кр8 – діаметр 0,273 м довжина 648 м; 2Кр9 – діаметр 0,273 м, довжина 675 м - від насосної станції №8 зрошувальної системи Приазовського Магістрального каналу, довжиною 25685м, що складається з польових (1Кр1-1Кр4, 3Кр1-2Кр10) та господарських трубопроводів (1Кр і 3Кр): а саме: 1) 1Кр –  діаметр 0,800 м довжина 4501 м; 1Кр1 – діаметр 0,400 м, довжина 210 м діаметр 0,300 м. довжина 848м; 1 Кр2 – діаметр 0,400 м довжина 449 м., діаметр 0,300 м довжина 820 м; 1Кр3 – діаметр 0,400 м довжина         394 м, діаметр 0,300 м довжина 829м; 1Кр4 – діаметр 0,400 м довжина 449 м, діаметр 0,300 м довжина 820 м; 2) 3Кр – діаметр 0,800 м довжина 3978 м, діаметр 0,600 м довжина 682 м, діаметр 0,500 м довжина 629 м; 3Кр3 – діаметр 0,400 м. довжина 736 м, діаметр 0,300 м довжина 844     м; 3Кр5 – діаметр 0,400 м довжина 798 м, діаметр 0,300 м довжина 736м; 3Кр6 – діаметр 0,400 м довжина 1608 м; 3Кр7 – діаметр 0,500 м довжина 790     м, діаметр 0,400 м довжина 813 м; 3Кр8 – діаметр 0,400 м довжина 1519 м; 3Кр9 – діаметр 0,400 м довжина           839 м, діаметр 0,500 м довжина 788 м; 3Кр10 – діаметр 0,400 м довжина 818 м, діаметр         0,500 м довжина 787 м від насосної станції №8а зрошувальної системи Приазовського Магістрального каналу, довжиною 19346 м, що складається з польових (4Кр1- 4Кр8) та господарських трубопроводів (4Кр), а саме: 4Кр – діаметр 0,820 м довжина 5501 м, діаметр 0,720 м довжина 1053м, діаметр 0,630 м, довжина 876 м, діаметр 0,530 м довжина 25 м; 4Кр1 – діаметр 0,32 м довжина 644 м, діаметр 0,426 м довжина 598 м, 4Кр2 – діаметр 0,273 м довжина 681 м,  діаметр 0,426 м довжина 1055 м; 4Кр3 – діаметр 0,426     м довжина 1062 м , діаметр 0,273 м довжина 668 м; 4Кр4 – діаметр 0,426 м довжина 1038 м, діаметр 0,325 м довжина          686 м; 4Кр5 – діаметр 0,426 м довжина 1211 м, діаметр 0,377 м довжина 200 м; 4Кр6 – діаметр 0,426     м довжина 1330 м; 4Кр7 – діаметр 0,426 м довжина 1369 м; 4Кр8 – діаметр 0,530 м довжина 465 м, діаметр 0,426 м довжина 436 м, діаметр 0,325 м довжина 448 м;
- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо оренди позивачем з 2016 року земельних ділянок площею 5     013,6104 га, розташованих за межами населеного пункту Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, щодо одночасного з цим безперервного володіння позивачем протягом 13 років нерухомим         майном – частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи, яка знаходиться на площі 3 283 га території Новгородківської сільської ради, з того, що на момент звернення позивача з позовом до суду право власності на дане майно ні за ким не визнавалося та не було зареєстровано за жодною особою, з того, що докази набуття позивачем спірного майна злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі, та наявності у нього умислу завдати шкоди іншій особі відсутні у зв`язку з чим позивача слід вважати добросовісним володільцем спірного нерухомого майна, з того, що позивачем надані суду договори про надання послуг, пов`язаних з транспортуванням та подачею води на полив сільськогосподарських культур, які свідчать про відкритість володіння майном, очевидне для третіх осіб, які мали можливість це бачити, відсутність перешкод доступу до нього інших осіб, які мають право отримувати про це майно інформацію, а також з того, що об`єкти меліоративних систем, в тому числі зрошувальна система частини внутрішньогосподарської меліоративної системи, мають всі ознаки нерухомої речі, а отже, позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню;
- не погодившись з рішенням суду, заступник прокурора Запорізької області подав апеляційну скаргу в інтересах держави в особі Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та у задоволенні позову відмовити;
- у поданій скарзі йдеться про те, що збереження меліоративних систем є важливим питанням, оскільки саме вони надають можливість використання землі для ведення ефективного та екологічно безпечного сільськогосподарського виробництва, про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 321, 328, 344 Цивільного кодексу України, Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників дійшов хибного висновку, що на час звернення до суду з позовом статус нерухомого майна був невизначений, про те, що рішенням Мелітопольської районної ради Запорізької області №14 від 05.03.2015 "Про прийняття внутрішньогосподарських меліоративних систем у спільну власність територіальних громад району" надано згоду на прийняття безоплатно у спільну власність територіальних громад району внутрішньогосподарських меліоративних систем, розташованих на землях сільськогосподарського призначення на території шести сільських рад, зокрема Новгородківської сільської ради Мелітопольського району, а відтак, спірне майно є комунальною власністю цієї територіальної громади, про те, що позивачу було достеменно відомо, що на час його звернення до суду з позовною заявою вирішувалось питання стосовно передачі спірного майна у комунальну власність територіальної громади Новгородківської сільської ради, саме позивач відтягував час для прийняття цього майна у комунальну власність, зазначаючи про необхідність узгодження форми договору спільного користування або оренди, про те, що господарський суд необґрунтовано застосував до спірних правовідносин вимоги ст. 344 Цивільного кодексу України та дійшов безпідставного висновку стосовно можливості визнання права власності за набувальною давністю, про те, що позивач, в порушення вимог ст. 344 Кодексу, достовірно знаючи, що дане майно не може бути об`єктом набувальної давності, оскільки є комунальною власністю, та що на це майно претендує територіальна громада Новгородківської сільської ради, звернувся з даним позовом, а суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 73, 74, 86 Господарського процесуального кодексу України вищевказані обставини не перевірив, а прийняв до уваги надану позивачем інформацію піврічної давності щодо неперебування спірного майна на обліку серед об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Мелітопольського району Запорізької області, про те, що рішення господарського суду порушує право власності територіальної громади Новгородківської сільської ради на спірне майно, тому наявні підстави для його оскарження, про те, що рухоме та нерухоме майно є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, передача меліоративної системи в оренду надала би можливість сільській раді отримувати додаткові кошти, і це свідчить про порушення інтересів держави внаслідок визнання права власності на спірне майно за позивачем, про те, що орган місцевого самоврядування в порушення ст. 19 Конституції України не вжив самостійно заходів, спрямованих на відновлення порушених прав територіальної громади, що підтверджується листом відповідача 2 №313 від 28.10.2019, під час розгляду справи сільська рада займала споглядацьку позицію, не проявила належного урядування, а також про те, що наведені обставини, в силу ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", покладають обов`язок представництва інтересів держави в особі Новгородківської сільської ради Мелітопольського району на прокурора;
- як додатки до апеляційної скарги прокурором додані такі докази: копії листів Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області №313 від 28.10.2019, Мелітопольської районної ради №370/01-20 від 10.09.2019, Запорізької обласної державної адміністрації №06772/08-46 від 12.08.2019, рішень Мелітопольської районної ради №14 від 05.03.2015, №6 від 11.03.2016, протоколів нарад Мелітопольської районної ради №2 від 29.08.2017, №3 від 14.11.2017, №4 від 30.01.2018, №6 від 19.07.2018, листів прокуратури області №05/2-339вих-19 від 04.07.2019, №05/2-417вих-19 від 21.08.2019, №05/2-506вих-19 від 10.10.2019, повідомлення про вжиття заходів представницького характеру;
- 16.01.2020 до апеляційного суду від Новгородківської сільської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач 2 зазначив, що з 2006 року позивач є належним орендарем зрошувальних земельних ділянок площею 5     013,6104 га, розташованих за межами населеного пункту Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, що після банкрутства Відкритого акціонерного товариства (далі – ВАТ) "Високівський" в 2002 році зрошувальні мережі на його землях протягом деякого часу залишалися безхазяйними, були частково зруйновані і частково розкрадені, знос цих мереж становив від 85 до 100 процентів по різних ділянках, що з 2006 року позивач безперервно користується земельними ділянками та одночасно внутрішньогосподарською меліоративною мережею, відновлює і ремонтує її, витрачаючи на це значні кошти, що силами сільської ради неможливо організувати належним чином контроль за збереженням майна, відновлення і ремонт зрошувальних систем, що на рівні держави не вирішені питання щодо порядку передачі майна у комунальну власність, оподаткування прийнятого майна, відшкодування витрат сільськогосподарського підприємства на відновлення і ремонт майна, що станом на 01.04.2019 спірне нерухоме майно не обліковувалось серед об`єктів спільної власності Новгородківської сільської ради, рішення та/або розпорядження про надання згоди на безоплатну передачу спірного майна не приймалося, комісія по передачі спірного майна у спільну власність територіальних громад не утворювалася, а також що, враховуючи викладене, при вирішенні справи по суті відповідач 2 покладається на розсуд суду;
- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що мотиви і підстави, зазначені в скарзі стосовно скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими, натомість рішення ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства України, на те, що дія Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників не поширюється на спірні правовідносини тому, що ВАТ "Високівський" ніколи не було колективним сільськогосподарським підприємством, на те, що прокурором не надані належні та допустимі докази перебування спірного майна в комунальній власності, згідно з наданими скаржником копіями листів та протоколів відповідачів станом на січень 2020 року питання щодо передачі зрошувальних систем у спільну власність територіальних громад не вирішено, ані Мелітопольська районна рада, ані Новгородківська сільська рада не прийняли рішення з приводу правового статусу спірного майна, не створили комісію з питань передачі об`єктів у комунальну власність, не підписали акт приймання-передачі у відповідності до положень Порядку, відповідно до протоколу наради Мелітопольської районної ради №4 від 30.01.2018 відповідачем 2 прийнято рішення про неприйняття до комунальної власності територіальної громади Новгородківсьої сільської ради зрошувальні мережі, на те, що рішення Мелітопольської районної ради №14 від 05.03.2015 не містить ознак самостійного волевиявлення осіб чи наміру набути цивільні права та обов`язки, на те, що процес набуття спірним майном статусу комунального жодним чином не залежав від дій чи бездіяльності позивача, на те, що з метою недопущення завдання шкоди навколишньому середовищу та недопущення зменшення продуктивності земель, на яких розташоване спірне майно, позивач протягом 14 років добросовісно та відкрито користується спірним майном, здійснюючи його належне обслуговування та ремонт, на те, що 13.03.2006 державна реєстрація ВАТ "Високівський" була припинена, у реєстрі відсутні дані про юридичних осіб-правонаступників, позивач звернувся до відповідача та з`ясував, що спірне майно не обліковується серед об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Мелітопольського району Запорізької області, тому станом на день подання позовної заяви право власності на спірне майно ні за ким не визнавалося та не було зареєстровано за жодною особою, на те, що господарський суд належним чином дослідив усі обставини, які мають значення для справи, а саме: законний об`єкт, добросовісність, відкритість, давність володіння і його безперервність та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, на те, що зазначені скаржником підстави для звернення з апеляційною скаргою не наділяють його правом вступу у справу, а також на те, що у даній справі відсутні обставини, які б давали підстави для висновку про невиконання органом місцевого самоврядування, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів територіальної громади, сама по собі обставина незвернення сільської ради з апеляційною скаргою на рішення господарського суду у даній справі, без з`ясування фактичного правового стану спірного майна, правовідносин між сторонами спору, наявності або відсутності шкоди економічним інтересам територіальної громади, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави;
- 24.01.2020 на адресу апеляційного суду від Мелітопольської районної ради Запорізької області – відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач 1 просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення, зазначивши доводи, які є тотожними тим, що вказані у відзиві позивача;
- Семенівська сільська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського з клопотанням про заміну первісного відповідача 2 у даній справі – Новгородківської сільської ради на Семенівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області, обґрунтовуючи його тим, що згідно з рішенням Семенівської сільської ради №01-01/19 від 27.12.2019 "Про початок повноважень депутатів Семенівської сільської ради" набула повноважень сільська рада Семенівської сільської об`єднаної територіальної громади, яка була створена в травні 2019 року, до її складу увійшли, зокрема, населені пункти Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, а також тим, що на даний час Семенівська сільська рада є правонаступником всіх прав та обов`язків громад, які увійшли до її складу;
- у додаткових поясненнях прокурор зазначив, що з метою уникнення деградації ґрунтового покрову та погіршення його якісного складу побудовані зрошувальні меліоративні системи,  які є режимним об`єктом України, перебувають в обмеженому державою обороті та є екологічною гарантією якості ґрунтів, що органами державної влади та місцевого самоврядування вживалися заходи по передачі цих систем у комунальну власність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1253 від 13.08.2003, що територіальна громада позбавлена права власності на майно, яке створене для зберігання земель сільськогосподарського призначення від засушливих погодних умов та може перебувати лише у державній або комунальній власності, а отже не може бути передане у приватну власність на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України, що ТОВ "ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА" як власник майна може у будь-який час здійснити продаж, демонтаж меліоративної системи, і це негативно вплине на екологічну ситуацію регіону, сприятиме деградації ґрунтового покрову, погіршенню якості земель, які знаходяться під такими системами, а також що прийняття судом рішення про визнання права власності на меліоративні системи створило негативний прецедент, оскільки інші сільськогосподарські підприємства району також звернулись до суду з аналогічними позовами;
- 01.10.2020 позивач звернувся до апеляційного суду з запереченнями проти клопотання Семенівської сільської ради щодо заміни первісного відповідача 2, в яких зауважив, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.09.2020 юридична особа – Новгородківська сільська рада не ліквідована, не знаходиться в стані припинення, дані щодо правонаступництва в реєстрі відсутні, тому і підстави для здійснення процесуального правонаступництва відсутні; 
- 13.10.2020 Семенівська сільська рада повторно звернулася до Центрального апеляційного господарського з клопотанням про заміну первісного відповідача 2 у даній    справі – Новгородківської сільської ради на Семенівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області, вказуючи, що на даний час процес реорганізації сільських рад не завершений, внаслідок чого в Державному реєстрі відсутня інформація про припинення Новгородківської сільської ради;
- 26.10.2020 до апеляційного суду від Запорізької обласної прокуратури надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копій листа Запорізької обласної прокуратури №15/3-2236-20 від 22.10.2020, листа Державного регіонального проектно-вишукувального інституту (далі – ДРПВІ) "Запоріждіпроводгосп" №165 від 22.10.2020 та технічної документації з інвентаризації, яке обґрунтовано тим, що прокуратура не брала участі у розгляді даної справи судом першої інстанції, питання наявності матеріалів технічної документації з інвентаризації виникло під час судового засідання 13.10.2020 у суді апеляційної інстанції, а отже, прокуратура з об`єктивних причини не мала можливості подати ці докази раніше;
- 29.10.2020 позивач звернувся з клопотанням та просить долучити до матеріалів справи копію рішення відповідача 1 – Мелітопольської районної ради "Про скасування рішень районної ради стосовно прийняття зрошувальних мереж до спільної власності територіальних громад району" №3 від 07.11.2019, яким скасоване рішення районної ради "Про прийняття внутрішньогосподарських меліоративних систем у спільну власність територіальних громад району" №14 від 05.03.2015, зазначаючи при цьому, що вказане вище рішення не могло бути подане позивачем раніше, оскільки прийняте через 5 місяців після винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення;
- прокурор з`явився в судове засідання, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;
- представники позивача також з`явились в судове засідання, заперечили проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні;
- представники відповідачів-1, 2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання відповідачі-1, 2 повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Господарським судом при розгляді справи встановлено, що з 2006 року позивач орендує земельні ділянки площею 5 013,6104 гектара, які розташовані за межами населеного пункту Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області.
Одночасно з користуванням цих земельних ділянок позивач безперервно володіє нерухомим майном протягом 13 років – частиною внутрішньогосподарської  меліоративної системи, яка розташована  на площі  3283 га території Новгородківської сільської ради.      
Попередньо на підставі постанови Кабінету Міністрів УРСР №30 від 20.08.1970 Колективному сільськогосподарському підприємству (далі – КСП) "Високівський", у подальшому Відкрите акціонерне товариство (далі – ВАТ) "Високівський" передано у користування внутрішньогосподарські меліоративні системи – внутрішньогосподарську зрошувальну мережу, розташовану на площі 3 765 га на території Новгородківської сільської ради.
       13.03.2006 державна реєстрація ВАТ "Високівський" припинена, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні дані про юридичних осіб-правонаступників ВАТ "Високівський" (код ЄДРПОУ 00846300), що підтверджується відповідним витягом.         
Позивач звернувся до відповідача 1 та відповідача 2 з запитом про надання інформації щодо обліку на балансі Мелітопольської районної ради та Новгородківської сільської ради спірного майна, на що були надані відповіді про те, що спірне майно не обліковується серед об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Мелітопольського району Запорізької області, рішення та/або розпорядження про надання згоди на безоплатну передачу спірного майна не приймалося, комісія по передачі спірного майна у спільну власність територіальних громад не утворювалася.
Як зазначено вище, при винесенні оскаржуваного рішення господарський суд посилався на те, що на момент звернення позивача до суду право власності на спірне майно ні за ким не визнавалося та не було зареєстровано за жодною особою, на те, що 13 років позивач добросовісно та відкрито користується спірним майном, здійснюючи його належне обслуговування та ремонт, а також на те, що об`єкти меліоративних систем, в тому числі зрошувальна система частини внутрішньогосподарської меліоративної системи, мають всі ознаки нерухомої речі.
Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на таке.
При поданні апеляційної скарги прокурор посилався на положення ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, а саме: здійснення ним представництва інтересів держави в суді в інтересах держави в особі Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області як органу, який уповноважений здійснювати функції із захисту майнових інтересів держави у спірних відносинах, але належним чином не здійснює такий захист.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні №4-рп/2008 від 01.04.2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої і судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.
За приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.
Аналіз положень ст. 53 Кодексу у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.
Таким чином, прокурор, звертаючись до суду, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про місцеве самоврядування" первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
За приписами ст. 10 Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Ст. 60 Закону передбачено, що     територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.     
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.
З аналізу наведених положень вбачається, що Новгородківська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області має повний обсяг процесуальної дієздатності щодо захисту майнових інтересів держави, які полягають в захисті права комунальної власності на території відповідної територіальної громади.
Прокуратурою Запорізької області на адресу відповідача 1 та відповідача 2 направлені листи №05/2-417вих-19 від 21.08.2019 та №05/2-506вих-19 від 10.10.2019 відповідно, в яких прокурор повідомив, що під час вивчення судових рішень, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень ним встановлено, що рішенням у даній справі задоволено позов ТОВ "ФРІДОМ ФАРМ ТЕРРА" до Мелітопольської районної ради та Новгородківської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю, між тим відповідно до інформації Запорізької обласної державної адміністрації рішенням Мелітопольської районної ради №14 від 05.03.2015 надано згоду на прийняття безоплатно у спільну власність територіальних громад району внутрішньогосподарських меліоративних систем, розташованих, зокрема, на території Новгородківської сільської ради, окрім того, проведена інвентаризація вказаних вище внутрішньогосподарських зрошувальних систем Мелітопольського району, а також просив відповідачів надати інформацію про те, чи вживались заходи по оскарженню рішення господарського суду районною та сільською радами, а у разі невжиття – вказати причини та обставини, які цьому перешкоджали.
В листі №470/01-20 від 10.09.2019 Мелітопольська районна рада Запорізької області повідомила, що механізм передачі спірного майна до комунальної власності сільських рад не відпрацьований з боку держави, що, намагаючись вирішити це питання, районна рада провела декілька нарад, за підсумками яких проведений огляд зрошувальних мереж, замовлена та проведена інвентаризація цього майна, оформлені інвентаризаційні відомості, визначені принципи передачі майна до відповідних сільських рад, досягнуті домовленості щодо одночасної передачі майна до комунальної власності сільських рад та укладення договорів про спільну діяльність з землекористувачами – водокористувачами, розроблені проекти рішень з цього приводу, підготовлені акти приймання-передачі майна, визначений порядок відображення майна в бухгалтерському обліку, але механізм передачі майна не був доопрацьований, тому передача не відбулася, що під час розгляду справи в суді першої інстанції рада вважала за необхідне визначити власника майна і, не маючи можливості прийняти майно у спільну власність територіальних громад району або сільської ради, поклалась на рішення суду, а також що оскільки районна рада не має змоги отримати вказане майно у власність, тому у неї немає підстав для оскарження рішення господарського суду.
На підтвердження нездійснення відповідачем 2 належних заходів щодо захисту інтересів держави прокурор додав до апеляційної скарги лист Новгородківської сільської ради №313 від 28.10.2019, в якому орган місцевого самоврядування повідомив, що підставою неприйняття у комунальну власність зрошувальних меліоративних систем стали неможливість силами сільської ради організувати належний контроль за збереженням майна, відновлення та ремонт цих систем, невирішення питань стосовно порядку передачі майна у комунальну власність, оподаткування прийнятого майна і необхідність відшкодування витрат сільськогосподарського підприємства на відновлення і ремонт цього майна, що позивач відновлював та ремонтував мережі, витративши на це значні кошти, які сільський бюджет на має можливості відшкодувати підприємству, а також що заходи по оскарженню рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у цій справі не вживалися, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції відповідач 2 покладався на розсуд суду.
Отже, Новгородківська сільська рада та Мелітопольська районна рада були обізнані про можливе порушення інтересів держави, яке, на думку прокурора, полягає у порушенні права комунальної власності на частину меліоративної системи, яка розташована на площі 3283 га території Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується їх листами на адресу прокуратури Запорізької області.
Разом з тим, протягом тривалого часу відповідач 2 не вживав заходів задля усунення порушення інтересів держави, що є свідченням бездіяльності та неналежного виконання Новгородківською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави.
В листі №05/2-2236-19 від 25.11.2019 прокуратура Запорізької області повідомила Новгородківську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області, що прокуратурою на захист інтересів держави в особі вказаного органу місцевого самоврядування здійснено вступ у розгляд справи №908/651/19 шляхом оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019.
Таким чином, прокурором дотримано вимоги ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у прокурора обґрунтованих підстав для представництва та захисту інтересів держави в суді.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З приводу доказів, доданих прокурором до апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе їх прийняти тому, що прокурор не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції та не мав можливості надати їх під час розгляду справи господарським судом.
Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на меліоративні системи, розташовані на площі 3283 га території Новгородківської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Мелітопольської районної ради Запорізької області №14 від 05.03.2015 "Про прийняття внутрішньогосподарських меліоративних систем у спільну власність територіальних громад району" надано згоду на прийняття безоплатно у спільну власність територіальних громад району внутрішньогосподарських меліоративних систем, розташованих на землях сільськогосподарського призначення на території шести сільських рад, зокрема Новогородківської сільської ради Мелітопольського району, та закріплено внутрішньогосподарські меліоративні системи за Комунальним підприємством (далі – КП) "Райсількомунгосп" Мелітопольської районної ради на праві оперативного управління.
Рішенням Мелітопольської районної ради Запорізької області №6 від 11.03.2016 затверджено "Програму інвентаризації внутрішньогосподарських зрошувальних систем Мелітопольского району на 2016 рік".
У липні 2016 року проведений конкурс та визначений виконавець вказаної вище Програми – ДРПВІ "Запоріждіпроводгосп".
Між виконавцем та Мелітопольською районною державною адміністрацією укладений договір на виконання робіт та проведена інвентаризація на площі 15 941 га, в тому числі              3 282 га на території Новгородківської сільської ради Мелітопольського району.
05.04.2017 Мелітопольською районною державною адміністрацією матеріали інвентаризації разом з відповідним клопотанням направлені до Мелітопольської районної ради.
За приписами п. 3 Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1253 від 13.08.2003, рішення про передачу вказаних об`єктів приймається відповідною сільською, селищною, міською радою, а внутрішньогосподарські меліоративні системи, які передаються у спільну власність територіальних громад, – районною, якщо об`єкт знаходиться в межах території району, або обласною радою, якщо об`єкт знаходиться в межах території двох і більше районів. 
Ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 328 Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 344 Кодексу особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном іпродовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Набувальна давність відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов`язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 Кодексу.
Виходячи зі змісту наведеної норми права, обставинами, які мають значення для справи та які повинен довести позивач, є: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.
Відсутність будь-якого з перерахованих елементів виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17.
При цьому, аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 Кодексу, Велика Палата Верховного Суду у вказаній вище постанові зауважила, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. 
Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Ч. 1     ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76 Кодексу належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що спірне майно не може бути об`єктом набувальної давності, оскільки на це майно претендує територіальна громада Новгородківської сільської ради, що свідчить про недотримання обов`язкової вимоги для набуття права власності за ст. 344 Цивільного кодексу України та підтверджується рішенням Мелітопольської районної ради Запорізької області про надання згоди на прийняття безоплатно у спільну власність територіальних громад району внутрішньогосподарських меліоративних систем, розташованих на землях сільськогосподарського призначення на території шести сільських рад, зокрема Новогородківської сільської ради, закріпленням внутрішньогосподарських меліоративних систем за КП "Райсількомунгосп" Мелітопольської районної ради на праві оперативного управління та затвердженням Програми інвентаризації цих систем на 2016 рік.
Таким чином, оскаржуване рішення господарського суду прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права.
З огляду на викладене рішення господарського суду підлягає скасуванню.
Колегія суддів не приймає до уваги надане позивачем рішення Мелітопольської районної ради "Про скасування рішень районної ради стосовно прийняття зрошувальних мереж до спільної власності територіальних громад району" №3 від 07.11.2019 тому, що однією з підстав його винесення визначені рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі №908/651/19 та від 30.09.2019 у справі №908/1425/19, які переглядаються в апеляційному порядку.
Доводи позивача та відповідачів-1, 2 не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення місцевого господарського суду, спростовуються вищевикладеним і не впливають на юридичну оцінку обставин справи.
Клопотання Семенівської сільської ради про заміну первісного відповідача 2 у даній справі – Новгородківської сільської ради на Семенівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 рішення Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області "Про добровільне об`єднання територіальних громад" від 23.05.2019 територіальні громади сіл Семенівка, Обільне, Тамбовка, Рівне Семенівської сільської ради; сіл Новгородківка, Високе, Новоякимівка, Маяк та селищ Степне, Малий Утлюг Новгородківської сільської ради; сіл Новомиколаївка, Зеленчук, Першотравневе, Східне, Південне та селища Трудове Новомиколаївської сільської ради; сіл Полянівка, Мар`ївка, Верховина, Золота Долина, Лазурне Полянівської сільської ради об`єднані в Семенівську сільську об`єднану територіальну громаду Мелітопольського району Запорізької області, з адміністративним центром у селі Семенівка.
Ч. 4 ст. 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" передбачено, що з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб – сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи – сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи – сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.
П. 7 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"     встановлено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
За приписами ч. 1 ст. 10 Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа – Новгородківська сільська рада (ідентифікаційний код 04352724) не припинена та не перебуває в стані припинення.
З урахуванням викладеного підстави для заміни первісного відповідача 2 у даній справі – Новгородківської сільської ради на Семенівську сільську раду Мелітопольського району Запорізької області відсутні.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:

- рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі №908/651/19 скасувати;
- прийняти нове рішення;
- в позові відмовити;
- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;
- повна постанова складена 10.11.2020

Головуючий суддя                                                                                               І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                                          І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                                       О.В. Чус