ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 806/418/18
адміністративне провадження № К/9901/67616/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 806/418/18
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
про   визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,
за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року (головуючий суддя: Липа   В.А.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06   листопада 2018 року (колегія у складі: головуючого судді Граб Л.С., суддів: Білої   Л.М. Гонтарука В. М.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 12.05.2017р. внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 24.11.2017 №121;  
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як інваліду 2 групи з 12.05.2017 р. внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. 
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 12.05.2017 позивачу повторно встановлено другу групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. 13.09.2017 він звернувся до Житомирського обласного військового комісаріату із заявою для виплати одноразової грошової допомоги. Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у призначення одноразової грошової допомоги було відмовлено. Вважаючи таку відмову незаконною, звернувся з зазначеним позовом до суду.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 18.04.2017 внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 24.11.2017 №121. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 18.04.2017 внаслідок поранення, контузії та їх наслідків з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та статей 16, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із вирахуванням раніше здійснених виплат, якщо такі проводилися. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 залишено без змін. 
5. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що застосування статті 16 Закону України №2011-ХІІ пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби. Відтак, позивач має право на виплату йому одноразової грошової допомоги з моменту встановлення йому 2 групи інвалідності, тобто з 18.04.2017. При цьому, враховуючи неправильно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, з метою відновлення порушеного права позивача та керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу як інваліду 2 групи з 18.04.2017 внаслідок поранення, контузії та їх наслідків з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25   грудня 2013 року №975 та статей 16, 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" із вирахуванням раніше здійснених виплат, якщо такі проводилися.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. У грудні 2018 року відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018, в якій просить скасувати вказані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
7. В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив про те, що інвалідність позивачу встановлена понад термін встановлений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №499, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не має права на призначення вказаної вище допомоги. Крім того, скаржник звертає увагу, що зміна групи інвалідності позивача відбулася понад дворічний термін, що згідно з ч.4 ст.16-3 України  "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п.8 Порядку №975 не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8.   11.12.2018 в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.
9. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2018, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Анцупова Т.О., судді: Берназюк Я.О., Кравчук В.М.
10. Ухвалою Верховного суду від 08.01.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2018.
11. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 25.06.2019 №829/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г., суддів Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.
12. Ухвалою Верховного Суду від 23.11.2020 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 24.11.2020.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Як встановлено судами попередніх інстанції, у період з 28.12.1982 по 12.02.1985 ОСОБА_1 проходив військову службу на території Республіки Афганістан та приймав участь в бойових діях.
14. Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 05.01.2012 року №8, отримані ОСОБА_1 "поранення, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії".
15. Довідкою від 06.04.2012, виданою Житомирською обласною медико-соціальною комісією, підтверджено, що позивачу встановлено третю групу інвалідності з 14.03.2012, яка пов`язана з виконанням військового обов`язку, при перебуванні в країні, де велись бойові дії.
16. Згідно наявної у матеріалах справи копії довідки до акту огляду МСЕК від 12.05.2017, Житомирською обласною медико-соціальною комісією ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено 2 групу інвалідності з 18.04.2017 - поранення, контузія, захворювання, так пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
17. При цьому, позивач, ні як інвалід ІІІ групи, ні як інвалід ІІ групи, одноразову грошову допомогу, інших компенсаційних виплат відповідно до законодавства, у зв`язку з встановленням йому вказаних груп інвалідності, не отримував.
18. 13.09.2017 ОСОБА_1 подав до військового комісаріату Житомирського ОМВК заяву про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
19. Відповідно до витягу із Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017 №121, затвердженого Міністром оборони України, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії із посиланням на те, що позивачу інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби. Крім того, зміна групи інвалідності ОСОБА_1 відбулася понад дворічний термін, що не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності.
20. Не погоджуючись із вказаною відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (далі - Закон №2011-XII).
23. Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
24. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону №2011-XII, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
25. При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 (Офіційний вісник України, 2008 р., №39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від        21 лютого 2007 року №284 (Офіційний вісник України, 2007 р., №14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від      21 листопада 2007 року №1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., №89, ст. 3255);
допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
26. Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
27. Оскільки спірна допомога з часу встановлення позивачу інвалідності призначена не була, то при вирішенні цього спору підлягає застосуванню законодавство, яке діяло станом на час первинного встановлення позивачу інвалідності, тобто у 2012   році.
28. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11   серпня 2020 року (справа № 754/11072/17), від 14 серпня 2020 року (справа №320/3588/17(2-а/320/145/17)).
29. Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій щодо набуття позивачем права на отримання одноразової допомоги з моменту встановлення йому ІІ групи інвалідності (18.04.2017) є помилковими.
30. Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що станом на час встановлення позивачу інвалідності у березні 2012 року право на виплату одноразової грошової допомоги було передбачено статтею 16 Закону №2011-XII (в редакції Закону України  №3917-VI від 11.11.2011).
31. Так, відповідно до частини другої статті 16 Закону №2011-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
32. На виконання вимог цієї статті Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499).
33. При цьому, зазначена редакція Закону №2011-XII не передбачала часові обмеження щодо реалізації права на виплату одноразової грошової допомоги.
34. Такі обмеження були запроваджені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» №5040-VI від 04.07.2012р. (далі Закон №5040), який набрав чинності з 01.01.2014р.
35. Таким чином, станом на час встановлення позивачу інвалідності вперше в 2012 році на законодавчому рівні не було передбачено строків реалізації права на одноразову грошову допомогу.
36. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11   серпня 2020 року (справа № 754/11072/17).
37. Таким чином, відмова відповідача з посиланням на те, що позивачу інвалідність встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби, є безпідставною.
38. Також, необґрунтованим є посилання відповідача, як на підставу відмови для відмови у виплаті одноразової допомоги, на те, що зміна групи інвалідності позивача відбулася понад дворічний термін, оскільки Порядком №975 передбачено право на доплату одноразової грошової допомоги протягом двох років з моменту первинного встановлення інвалідності при тій умові, що військовослужбовцю вже призначалась і виплачувалась така одноразова допомога. А як встановлено з матеріалів справи позивач при встановленні йому ІІІ групи інвалідності, за одноразовою грошовою допомогою не звертався та останньої не отримував.
39. Щодо позовних вимог про зобов`язання МО України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, колегія судді зазначає наступне.
40. Оскільки, порядок призначення та виплати такої грошової допомоги, на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності в 2012 році (час виникнення у позивача права на отримання допомоги), був врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, то вирішення питання про призначення та виплату позивачу грошової допомоги має здійснюватися в порядку, визначеному цією постановою Кабінету Міністрів України.
41. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що для реалізації зазначеного права повинен бути дотриманий певний алгоритм, встановлений Порядком №499 (чинний на момент встановлення позивачу інвалідності).
42. Відповідно до пункту 3 Порядку №499 визначено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
43. Судами у цій справі аналізувалось виключно наявність/відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги, проте не досліджувались інші питання, як то відповідність його заяви про отримання грошової допомоги вимогам законодавства.
44. Зі змісту оскаржуваного рішення Міноборони України вбачається, що останнє не надавало оцінку правовому статусу позивача, зокрема, щодо виду військової служби, яку проходив позивач, строку настання інвалідності, «комплектності» поданих позивачем задля отримання допомоги документів тощо.
45. Органом, уповноваженим на прийняття рішення стосовно призначення позивачу спірної грошової допомоги, є саме Міністерство оборони України, до компетенції якого і входить розгляд документів, поданих позивачем, у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе вирішення такого питання, досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність підстав для призначення вказаної вище допомоги, бо таке рішення у даній ситуації відноситься до дискреційних повноважень Міністерства оборони України.
46. Таким чином, колегія суддів вважає, що суди дійшли вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку, буде зобов`язання Міністерства оборони України потворно розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
47. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 373/1904/16-а.
48. Оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що встановлена позивачу інвалідність пов`язана із захворюванням, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, за правилами статті 16 Закону №2011-XII позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з мотивів, викладених у цій постанові.
49. Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
50. Ураховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано вказали на наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена статтею 16 Закону №2011-XII, однак з помилковим тлумаченням закону, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни абзацу третього резолютивної частини рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виклавши у наступній редакції:
«Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій постанові».
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України, задовольнити частково.
Змінити рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року виклавши абзац третій резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року у такій редакції:
"Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій постанові».
У решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06   листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Л.В. Тацій