Постанова                          
Іменем України
 
04 листопада 2020 року                               
м. Київ                                                               
 
справа № 751/7750/18
провадження № 61-21691св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року у складі судді Євстафіїва О. К., ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року у складі судді Євстафіїва О. К., ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року у складі судді Мамонової О. Є., ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року у складі судді Іванової Г. П., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти за договорами позики у розмірі 4 418 726 грн 64 коп.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року у складі судді Деркача О. Г. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
06 грудня 2018 року  ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року. 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху. ОСОБА_2 запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали надати суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору в сумі 352 грн 40 коп., та заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.
25 квітня 2019 року ОСОБА_2 на адресу Чернігівського апеляційного суду подано заяву про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що копію оскаржуваної ухвали ним отримано 03 грудня 2018 року, після чого у межах п`ятнадцятиденного строку на цю ухвалу подано апеляційну скаргу (а.с. 71-73). 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали у цій справі від 19 листопада 2018 року та продовжено строк для сплати судового збору.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, а саме несплатою судового збору за її подання (81-82). 
30 липня 2019 року, не погоджуючись з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року визнано повторне подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року зловживанням ним правом на апеляційне оскарження цієї ухвали з метою перешкоджання здійсненню судочинства.
Повернуто ОСОБА_2 подану ним апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження у цій справі. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф в розмірі 5 500 грн.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що  ОСОБА_2 30 липня 2019 року вдруге подано таку ж саму за змістом апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі. Зазначена скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, зокрема не оплачена судовим збором та подана з пропуском встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України строку й без клопотання про його поновлення (а.с. 109-121).
Стягуючи з  ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф, апеляційний суд дійшов висновку про наявність у діях заявника ознак зловживання процесуальними правами, так як  ОСОБА_2 систематично вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання судочинству у справі. 
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року виправлено описку в ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 у справі шляхом заміни слів та цифр: «від 15 листопада 2018 року» на слова та цифри: «від 19 листопада 2018 року». 
Зазначено, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але вона може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
02 жовтня 2019 року, не погоджуючись з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, ОСОБА_2 втретє подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року визнано подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження зловживанням процесуальними правами.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження повернуто ОСОБА_2 .
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що  ОСОБА_2 втретє подано ідентичну за змістом апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі. Визнано повторне подання ОСОБА_2 апеляційної скарги у цій справі зловживанням ним правом на апеляційне оскарження цієї ухвали з метою перешкоджання здійсненню судочинства.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
06 листопада 2019 року, не погоджуючись з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року визнано подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження зловживанням процесуальними правами.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження відповідно до частини 3 статті 44 ЦПК України повернуто ОСОБА_2 .
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що  ОСОБА_2 вчетверте подано ідентичну за змістом апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі. Визнано повторне подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року у цій справі зловживанням ним правом на апеляційне оскарження цієї ухвали з метою перешкоджання здійсненню судочинства.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційних скаргах ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, 15 серпня 2019 року, 11 жовтня 2019 року, 18 листопада 2019 року та справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2019 року прийнято до провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року прийнято до провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року прийнято до провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року.
У лютому 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року мотивована тим, що суддя, не дотримавшись порядку залишення апеляційної скарги без руху згідно зі статтею 357 ЦПК України, одразу повернув апеляційну скаргу. Крім того, у діях заявника відсутні ознаки зловживання процесуальними правами. Апеляційним судом не наведено жодного мотиву затягування судового розгляду, вигадано неіснуючі обставини і безпідставно покарано заявника. Не отримавши жодних процесуальних документів про залишення апеляційної скарги без руху, заявник об`єктивно не міг знати і не знав про те, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам закону, тому не міг усунути недоліки. Також апеляційним судом не наведено мотивів застосування штрафу. 
Касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року мотивована тим, що суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але вона може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 260 ЦПК України в резолютивній частині ухвали має бути вказано, зокрема строк і порядок її оскарження. Тобто заявнику не роз`яснено порядок оскарження зазначеної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.  
Касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року мотивована тим, що суддя, не дотримавшись порядку залишення апеляційної скарги без руху згідно статті 357 ЦПК України, одразу повернув апеляційну скаргу, тобто заявника було позбавлено можливості на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.  
Касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року мотивована тим, що суддя, не дотримавшись порядку залишення апеляційної скарги без руху згідно статті 357 ЦПК України, одразу повернув апеляційну скаргу, тобто заявника було позбавлено можливості на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.  
Відзив на касаційну скаргу позивач до суду не подавала.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 22, 23).
06 грудня 2018 року  ОСОБА_2 подано першу апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року. 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху. ОСОБА_2 запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали надати суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору в сумі 352 грн 40 коп., та заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.
Копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року апеляційним судом направлено ОСОБА_2 на зазначену адресу в апеляційній скарзі, але 24 січня 2019 року її повернуто до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 56, 57, 58). 
Повторно копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року апеляційний суд направив ОСОБА_2 на зазначену в апеляційній скарзі адресу 21 лютого 2019 року, але її повернуто до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 60, 61, 62).
26 квітня 2019 року ОСОБА_2 отримано копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року, яка йому направлялася поштою 26 березня 2019 року (а.с. 64, 77).
25 квітня 2019 року ОСОБА_2 на адресу Чернігівського апеляційного суду подано заяву про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що копію оскаржуваної ухвали ним отримано 03 грудня 2018 року, після чого у межах п`ятнадцятиденного строку на цю ухвалу подано апеляційну скаргу (а. с. 71-73). 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали у цій справі від 19 листопада 2018 року та продовжено строк для сплати судового збору.
26 квітня 2019 року копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року направлено ОСОБА_2 на вказану ним у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження адресу, але її повернуто до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання»              (а.с. 76, 80).
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною й повернуто йому у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, а саме несплатою судового збору за її подання (а.с. 81-82). 
30 липня 2019 року, не погоджуючись з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року визнано повторне подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року у цій справі зловживанням правом на апеляційне оскарження цієї ухвали з метою перешкоджання здійсненню судочинства.
Повернуто ОСОБА_2 подану ним апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження у цій справі. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф в розмірі 5 500 грн.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року виправлено описку в ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 у справі шляхом заміни слів та цифр: «від 15 листопада 2018 року» на слова та цифри: «від 19 листопада 2018 року». 
Зазначено, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але вона може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
02 жовтня 2019 року, не погоджуючись з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, ОСОБА_2 втретє подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року визнано подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження зловживанням процесуальними правами.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження повернуто ОСОБА_2 
06 листопада 2019 року, не погоджуючись з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року, ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року визнано подання ОСОБА_2 апеляційної скарги на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження зловживанням процесуальними правами.
Апеляційну скаргу на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року про відкриття провадження повернуто ОСОБА_2 .
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційних скарг) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року задоволенню не підлягає.
Касаційні скарги  ОСОБА_2 на ухвали Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, 11 жовтня 2019 року, від 18 листопада 2019 року підлягають задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Щодо касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року виправлено описку в ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 у справі шляхом заміни слів та цифр: «від 15 листопада 2018 року» на слова та цифри: «від 19 листопада 2018 року». Зазначено, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але вона може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Згідно з частиною першою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 260 ЦПК України в резолютивній частині ухвали має бути вказано, зокрема строк і порядок її оскарження. 
Відповідно до частини другої статті 412 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Разом з тим, зазначивши, що ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але вона може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, суд апеляційної інстанції не роз`яснив заявнику порядком оскарження зазначеної ухвали безпосередньо до Верховного Суду, проте судом апеляційної інстанції при цьому не було допущено порушення норм процесуального права, яке б призвело до ухвалення незаконного рішення.
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року залишити без задоволення.
Щодо касаційних скарг ОСОБА_2 на ухвали Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно з пунктом 8 частини третьої цієї статті однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному  порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до частин першої, другої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (частина шоста статті 185 ЦПК України).
Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).
Таким чином, стаття 357 ЦПК України, яка регулює питання залишення  апеляційної скарги без руху та повернення апеляційної скарги, містить відсилочну норму - така відсилає до статті 185 ЦПК України, частина сьома якої дає право на повторне звернення із скаргою до суду.
Стаття 357 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав повернення апеляційної скарги: 
-         якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не визначено;
-         якщо до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, подала заяву про її відкликання;
-         якщо апеляційну скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції;
-         якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
Як вбачається з наведеної норми, процесуальним законом не передбачено повернення апеляційної скарги з підстав, що її заявником подано повторно, після повернення судом його апеляційної скарги у зв`язку із неусуненням недоліків попередньої апеляційної скарги.
Отже, системний аналіз положень статей 185, 357 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку повернення апеляційної скарги особа має право оскаржити ухвалу, якою її повернуто, або ж повторно подати апеляційну скаргу на судове рішення.
Отже, у апеляційного суду були відсутні підстави для визнання апеляційної скарги ОСОБА_2 неподаною та її повернення з огляду на вказані норми процесуального закону.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає доводи касаційних скарг  обґрунтованими та достатніми для скасування ухвал Чернігівського апеляційного судувід від 12 серпня 2019 року, 11 жовтня 2019 року, 18 листопада 2019 року, які перешкоджають провадженню у справі.
Крім того, Верховний Суд не може погодитися з ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року щодо висновку апеляційного суду про наявність у діях заявника ознак зловживання процесуальними правами та наявності підстав для стягнення з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штрафу в розмірі 5 500 грн.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Отже апеляційний суд зазначив, що заявник вчиняє аналогічні дії, спрямовані на затягування розгляду справи. 
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Однак, застосовуючи відповідно до пункту другого частини першої статті 148 ЦПК України до  ОСОБА_2 заходи у вигляді штрафу у зв`язку із зловживанням заявником процесуальними правами, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху. ОСОБА_2 запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали надати суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору в сумі 352 грн 40 коп., та заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Виконання зазначеної ухвали суду є правом ОСОБА_2 , а не обов`язком. 
Таким чином, висновки апеляційного суду про стягнення з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф в розмірі 5 500 грн є помилковими.
Інших правових підстав, передбачених частиною другою статті 44 ЦПК України, щодо зловживання процесуальними права заявником суд не зазначив.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або  апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, від 11 жовтня 2019 року, від 18 листопада 2019 року задовольнити, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року залишити без змін.
Касаційні скарги  ОСОБА_2 на ухвали Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, 11 жовтня 2019 року, від 18 листопада 2019 року задовольнити.
 
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 12 серпня 2019 року, ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Г. В. Коломієць 

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк