ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1556/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №706/734/20 Категорія: 310040000 	Орендарчук М. П. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 жовтня 2020 року  м. Черкаси

Колегія суддів Черкаського апеляційного суду у складі суддів: 

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.  
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 ; 
особа, що подала апеляційну скаргу – ОСОБА_2 ; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2020 року у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 
в с т а н о в и л а :

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2009 року із ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
На даний час позивачу виповнилося вісімнадцять років, аліменти на його утримання не стягуються, однак позивач продовжує навчатися в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини на денній формі навчання. Стипендію не отримує та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.
Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно і до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку позивачем.
Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно і до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_1 двадцятитрьохрічного віку – у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу  та просив суд рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2020 року в частині стягнення судового збору скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» під час розгляду справи відповідач звільняється від сплати судового збору. Його захворювання потребує постійного і тривалого медикаментозного лікування на яке відповідач витрачає значні матеріальні кошти. Крім того на його утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей.
Вважає, що зазначені обставини є поважною причиною для звільнення від сплати судового збору.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з п 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб інвалідністю.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1  задоволено в повному обсязі. 
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині судових витрат.
Враховуючи, що відповідач є інвалідом II групи, суд безпідставно стягнув з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки він відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати. 
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2   підлягає задоволенню, а рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового рішення про віднесення витрат по оплаті судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. 
Витрати по оплаті судового збору віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді