ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1172/20 Справа № 206/3529/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року щодо 
                                ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за                                                  адресою: АДРЕСА_1 ,         у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                         
В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 22 липня 2020 року о 12-45 год. в м. Дніпро Самарський район по вул. Кожедуба, 21, водій ОСОБА_1 керував мопедом Honda Tact vin № НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, сповільненість мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою газоанізатору «Драгер». Результат показав 2,46‰, вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДРУкраїни, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
       Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 420 грн.40 коп.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як копія постанови йому не направлялась, з її містом ознайомився з Єдиного державного реєстру судових рішень 11 вересня 2020 року; 
- поліцейськими грубо порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до медичного закладу;
- суд в своїй постанові посилається на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тест на алкоголь “Драгер” від 22.07.2020 року за результатами 1.54 ‰ (хоча такого покажчику не було), проте їх не можна вважати належними доказами.
- з 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень”, який не передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, тому відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП щодо нього неможливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки вона скасована Законом України №2617-VIII (провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення) , а також і ст. 130 КУпАП в редакції, станом на час розгляду, оскільки водій транспортного засобу не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.
       Будучи неодноразово повідомленим про розгляд справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність. 
       Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
       Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанова протягом трьох днів вручається особі, щодо якої її винесено, у разі якщо копія постанови відсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 копія постанови не надсилалась, з її змістом ознайомився 11 вересня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після цього 17 вересня 2020 року подав апеляційну скаргу, тобто з дотриманням 10-тиденного строку на її оскарження.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
       Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №121331 від 22.07.2020 р., письмовими пояснення свідків у присутності, яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, тестом на алкоголь «Драгер» від 22.07.2020 року з результатом 2,46‰ та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані докази є належними та допустимими.
       Доводи ОСОБА_1 , що поліцейські грубо порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до медичного закладу, апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту від притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються відеозаписом події, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора “Драгер”, повідомив поліцейських, що вживав пиво, поліцейськими було роз`яснення його права, що у разі незгоди з результатними огляду на газоаналізаторі “Драгер”, може пройти огляд в медичному закладі (відеофайли “20200722215103000115” та “20200722214601000080”). Запис в протоколі про адміністративне правопорушення про непогодження з рівнем сп`яніння зроблено після фіксації його згоди із зазначеним результатом огляду ( 13:34-13:36), підпису акту огляду на стан алкогольного сп`яніння без зауважень, в ході складання протоколу, а тому вказане зауваження не приймається до уваги.
       Оцінюючи зазначені вище докази, апеляційний суд доходить висновку, що вони є належними, достовірними та допустимими, узгоджуються між собою, зокрема показання свідків та відеозапис з камер поліцейських, які повністю спростовують позицію ОСОБА_1 і є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення. 
       Під час апеляційного провадження порушень положень ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735, які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено. 
       Твердження, що суд в своїй постанові посилається на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу “Драгер” від 22.07.2020 року за результатами 1.54 ‰ (хоча такого покажчику не було), свідчить лише про допущену помилку суду і не спростовує встановлених у суді обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 
               Посилання в апеляційній скарзі, що з 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень”, який не передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, тому відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП щодо нього неможливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, є не обґрунтованим.
       Підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.
       Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1.
       Згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону № 2617-VIII виключений.
       Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону № 2617-VIII виключений.
       Відповідно до розділу ІІ Закону № 720-IX “Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII".
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

                                       П О С Т А Н О В И ЛА:
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1  строк для подання апеляційної скарги на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року .
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності —  ОСОБА_1 , на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року  – залишити без задоволення. 
Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко