П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/6395/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Єфіменко Ольга Володимирівна  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
10 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Граб Л.С. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року  (місце ухвалення рішення - м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - громадська організація "Проти придурків та ідіотів" до Офісу Генерального прокурора про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до  Житомирського окружного адміністративного суду  з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив:
- визнати бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 07.03.2020;
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора розглянути звернення ОСОБА_1 від 07.03.2020 в установленому законом порядку.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач висловив заперечення стосовно доводів апеляційної скарги позивача, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції  розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами  без повідомлення сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також забезпечення можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулюються Законом України "Про звернення громадян" (далі -  Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з Громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" подав виконувачу обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_2 скаргу, у якій просив:
- скасувати рішення заступника прокурора Житомирської області Р.Гребенюк про відмову в проведенні службового розслідування з підстав викладених у відповіді від 21.02.2020 за № 19-516-15;
- призначити службове розслідування щодо порушення заступником прокурора Житомирської області Р.Гребенюк норм законодавства України при розгляді звернення ОСОБА_1  як голови громадської організації та як громадянина від 30.01.2020 року за №6;
- призначити службове розслідування щодо посадових осіб прокуратури Житомирської області, які всупереч рішенню суду відмовили в наданні публічної інформації, що призвело до створення умов для рецидиву правопорушення;
- направити процесуальному прокурору в кримінальних провадженнях 12019060190000611, 12017060190000588 інформацію вказану в зверненні ОСОБА_1 як голови громадської організації та як громадянина від 30.01.2020 № 6 для використання як доказ вказуючий на провину ОСОБА_3 , в частині інкримінуємих іншим особам порушень;
- направити процесуальному прокурору в кримінальному провадженні №12015060000000238 інформацію вказану в зверненні ОСОБА_1 як голови громадської організації та як громадянина від 30.01.2020 року за № 6 для використання як доказ обтяжуючий провину   ОСОБА_3 

07.03.2020 скарга направлена відповідачу електронним відправленням, про що свідчить скрін електронної пошти позивача. Згідно з інформацією Офісу Генерального прокурора звернення позивача зареєстроване за №51070-20 від 11.03.2020.
Листом Офісу Генерального прокурора №7/2-24772 ВИХ від 12.03.2020 позивача повідомлено про направлення його скарги для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду його звернення від 07.03.2020, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що протиправна бездіяльність відповідача відсутня, оскільки останнім були вчиненні дії по направленню за належністю  скарги ОСОБА_1 , що підтверджується листом Офісу Генерального прокурора №27/2-24772ВИХ-20 від 12.03.2020 та списком згрупованих простих відправлень, що пересилаються в межах України С-191 від 16.03.2020.
Колегія суддів  погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне. 

У ч.ч.3, 4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР унормовано, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. 

Відповідно до статті 9 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 та з метою удосконалення організації роботи, забезпечення належної взаємодії структурних підрозділів Генеральної прокуратури України наказом Генеральної прокуратури України №8 18.01.2019 затверджено Регламент Генеральної прокуратури України (далі - Регламент).

Відповідно до п.6.1 Регламенту приймання, реєстрація, розгляд та проходження документів, звернень і запитів, порядок доступу до публічної інформації у Генеральній прокуратурі України здійснюється відповідно до вимог законодавства, організаційно-розпорядчих документів Генеральної прокуратури України з питань діловодства в органах прокуратури України, розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури, запитів на інформацію, а також цього Регламенту.
Керівництву самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України згідно з компетенцією передаються на розгляд повторні звернення, звернення з приводу рішень, прийнятих підлеглими працівниками, керівниками регіональних прокуратур, звернення, які потребують вирішення у порядку статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, а також надання роз`яснень щодо повноважень органів прокуратури та вимог законодавства. Цим керівникам також надаються для опрацювання аналізи і узагальнення, рішення спільних нарад, положення про самостійні структурні підрозділи, що надійшли з регіональних прокуратур (п.6.22 Регламенту).

Порядок розгляду звернень громадян, запитів і звернень народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, депутатів місцевих рад, строки їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у Генеральній прокуратурі України, у тому числі у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, регіональних, місцевих та військових прокуратурах визначений Інструкцією про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 20.12.2017 року № 357 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2018 року за № 65/31517 (далі - Інструкція № 357).

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції №357 за результатами попереднього розгляду щодо кожного звернення і запиту визначеними у пункті 9 цього розділу особами у межах повноважень приймається одне з таких рішень: передання для розгляду керівнику органу прокуратури або його заступнику відповідно до розподілу обов`язків; передання для розгляду відповідному структурному підрозділу Генеральної прокуратури України або регіональної чи місцевої прокуратури, прокурору органу прокуратури; направлення за територіальністю та/або належністю; повернення заявнику з наданням відповідних роз`яснень; залишення без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України "Про звернення громадян".
Пунктом 21 розділу ІІІ Інструкції №357 передбачено, що звернення громадян, за результатами розгляду яких не приймалися рішення керівниками регіональних (місцевих) прокуратур і у яких не оскаржуються дії чи рішення працівників Генеральної прокуратури України (регіональної прокуратури), відповідальні підрозділи у термін не більше п`яти днів надсилають до регіональної (місцевої) прокуратури, якщо вирішення порушених у них питань належить до компетенції цієї прокуратури.
Згідно з пунктом 1 розділу IV Інструкції №357 звернення громадян вирішуються у строк не більше одного місяця від дня надходження до прокуратури. Звернення, що не потребують додаткового вивчення і перевірки, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів, якщо інший строк не встановлено спеціальним законом.
Відповідно до пункту 9 розділу V Інструкції №357 відповідь за результатами вирішення звернення надається тим органом прокуратури, якому його надіслано і до компетенції якого належить вирішення порушених у ньому питань.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що окрім зазначених нормативних актів діяльність органів прокуратури області здійснюється відповідно до Регламенту прокуратури Житомирської області, затвердженого наказом  прокуратури Житомирської області 21 лютого 2019 року № 133. 
Згідно положень вказаного Регламенту           керівництво прокуратурою області та організацію діяльності органів прокуратури області здійснює прокурор Житомирської області .
Перший заступник та заступники прокурора Житомирської області організовують, спрямовують і контролюють роботу структурних підрозділів на закріплених  за ними напрямах прокурорської діяльності, приймають рішення управлінського та процесуального характеру з питань, віднесених до їх компетенції. 
Розподіл обов`язків між прокурором області, його першим заступником та заступниками, а також їх взаємозамінність визначаються наказом прокурора області.
За координацію діяльності заступників прокурора області  та структурних підрозділів прокуратури області відповідає перший заступник прокурора області, якщо інше не передбачено наказом прокурора області.

Так, позивачем у поданій скарзі викладені питання щодо: скасування рішення заступника прокурора Житомирської області про відмову в призначенні службового розслідування, призначення службового розслідування стосовно працівників регіональної прокуратури та прохання направити процесуальному прокурору в кримінальних провадженнях інформацію, викладену позивачем у зверненні від 30.01.2020 як доказ у справі. 
Докази того, що позивач звертався із даною скаргою до прокурора Житомирської області в матеріалах справи відсутні. 
Таким чином, враховуючи, що позивач подав скаргу на рішення працівника прокуратури Житомирської області, то колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, про те,  що протиправна бездіяльність відповідача відсутня. Оскільки відповідно до п.21 розділу ІІІ Інструкції №357 останнім були вчиненні дії по направленню за належністю такої скарги, що підтверджується листом Офісу Генерального прокурора №27/2-24772ВИХ-20 від 12.03.2020 та списком згрупованих простих відправлень, що пересилаються в межах України С-191 від 16.03.2020.
Отже, направлення звернення позивача до органу, в чию компетенцію входить розгляд порушених питань, вчинено законно, а тому підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні. 

Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надання інформації у конкретному кримінальному провадженні відповідно до ст. 222 Кримінально- процесуальному кодексі України відносяться до виключної компетенції прокурора - процесуального керівника у провадженні, в даному випадку прокурора Житомирської області. Відтак, відповідач не вправі надсилати будь-яку інформацію, отриману від позивача, як докази у певних кримінальних провадженнях.  

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Граб Л.С.