ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 756/2022/17
касаційне провадження № К/9901/8014/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Бевзенка В.М., Єзерова А.А., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 (головуючий суддя: Бабенко К.А., судді: Єгорова Н.М., Федотов І.В.) у справі №756/2022/17 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок пенсії,   
В С Т А Н О В И В:
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2017 позов задоволено частково: 
визнано неправомірним рішення пенсійного органу щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії; 
зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії позивачу виходячи з розрахунку 90 % від суми заробітку починаючи з 20.06.2016;
зобов`язано відповідача провести з 20.06.2016 перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Генеральної прокуратури міста Києва №18-1710зп від 05.12.2016 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 90% від суми заробітку за відповідною посадою та виплатити різницю розміру пенсії починаючи з грудня 2015 року без обмеження розміру пенсії. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 07.08.2018, скасовано постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2017 і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
02.01.2020 на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України (встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане). 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 за виключними обставинами.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 зупинено провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України до набрання законної сили судовим рішенням у справі №357/13414/16-а.
Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що розгляд цієї справи об`єктивно неможливий до розгляду Верховним Судом справи №357/13414/16-а, де судом касаційної інстанції відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 24.04.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області про визнання нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати її, а справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду. Касаційна скарга обґрунтована тим, що дана справа не пов`язана із справою №357/13414/16-а, яка перебуває на розгляді у суді касаційної інстанції. Скаржник стверджує, що підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами у цих справах є різними; позивач не є учасником правовідносин, які склалися у справі №357/13414/16-а, а також докази, зібрані у цій справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі.
В порядку статті 31 КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений новий склад суду: головуючий суддя - Чиркін С. М., судді: Єзеров А.А., Бевзенко В.М.
Ухвалою Верховного Суду від 15.12.2020 справу прийнято до провадження та признано її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Відповідач правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався.
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи встановлених судом, перевірив правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Положеннями статті 236 КАС України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити дану процесуальну дію.
Верховний Суд зазначає, що зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.
Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження в справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави, передбачені частиною першою статті 236 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини першої цієї норми суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, за наявності іншої пов`язаної справи, що розглядається, зокрема, в порядку адміністративного судочинства, суд за відсутності об`єктивної неможливості розгляду судової справи зобов`язаний зупинити провадження у своїй справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. При цьому, законодавець відзначив, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У спірних правовідносинах суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що зібрані у цій справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а отже відсутня необхідність для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №357/13414/16-а.
Згідно із частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
З огляду на викладене, Верховний Суд приходить до приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до цього суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі №756/2022/17 - скасувати, а справу направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                            С. М. Чиркін
                                                                                          В. М. Бевзенко
                                                                                          А. А. Єзеров