П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/1879/20	

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
11:37, м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
27.08.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
       П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
        За участю: секретаря – Іщенка В.О.
              представника апелянта - Мірошниченка С.С.
     представника позивача - Гузенка А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "Термінал-Укрхарчозбутсировина" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "Термінал-Укрхарчозбутсировина" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 27.04.2020 року №00003930501 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 2 299 241 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 574 810,25 грн., №00003940501 про зменшення розміру від`ємного значення по податку на додану вартість у сумі 539 604 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем правил оподаткування податком на додану вартість є необґрунтованими і безпідставними. Позивач провадить свою підприємницьку діяльність із повним дотриманням правил податкового законодавства та бухгалтерського обліку. Всі операції, які були предметом дослідження, оформлені належними договорами, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, розрахунковими документами тощо, за якими вбачається зміст операцій, їх обсяги, вартість та їх використання в межах господарської діяльності. Однак, під час перевірки відповідачем не надано належної оцінки специфіки господарської діяльності позивача, необґрунтовано не враховано первинні, бухгалтерські і розрахункові документи, а висновки перевірки ґрунтуються лише на припущеннях податкового органу щодо неможливості виконання цих операцій та їх нереальності. Зазначені обставини свідчать про те, збільшення зобов`язань згідно оскаржуваних рішень є неправомірним, необґрунтованим, що є безумовною підставою для задоволення адміністративного позову та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020 року №00003930501, №00003940501.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено виявлені порушення позивачем правил оподаткування податком на додану вартість, а відтак - правомірність своїх рішень. В свою чергу, позивачем надано достатні первинні та розрахункові документи, якими підтверджується правомірність дій платника під час формування даних податкової звітності та спростовуються висновки контролюючого органу в акті перевірки.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорювані податкові повідомлення-рішення не можуть відповідати критерію обґрунтованості і правомірності, що є безмовною підставою для їх скасування.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що під час перевірки встановлені суттєві обставини, які впливають на висновки контролюючого органу, у тому числі щодо відсутності контрагентів позивача за податковою адресою, відсутності у контрагентів необхідних трудових ресурсів та умов, об`єктивно необхідних для виконання господарських операцій, а також розбіжності у номенклатурі товарів придбаних контрагентами у звітному періоді та реалізованих позивачу. У тому числі, апелянт зазначає про необґрунтоване не врахування судом першої інстанції не надання позивачем під час перевірки усіх первинних документів, оформлених на виконання певних господарських операцій, у тому числі, деяких товарно-транспортних накладних, специфікацій, а також представлення на перевірку деяких видаткових накладних, в яких відсутні відмітки про отримання товару (номер, дата довіреностей відповідальних осіб). Наведені обставини у сукупності свідчать про формальне документування господарських операцій, а відтак – про не підтвердження факту реальності операцій та безпідставне формування показників податкової звітності за цими операціями, правомірність висновків та рішень суб`єкта владних повноважень і відсутність обставини для задоволення адміністративного позову.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, у період з 18.02.2020 року по 17.03.2020 року ГУ ДПС у Миколаївській області проведено документальну планову перевірку ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина", за результатом якої складено акт від24.03.2020 року №314/14-29-14-05-01/13857469.
Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 2  299  241 грн., у тому числі: за серпень 2017 року – у сумі 254  164 грн.; за грудень 2017 року – 564  129 грн.; за січень 2018 року – 451  100 грн.; за лютий 2018 року – 266  108 грн.; за січень 2019 року – 202  249 грн.; за лютий 2019 року – 561  491 грн.; п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 2004 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 539  604 грн., в тому числі: за вересень 2019 року – у сумі 539  604 грн.; п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме позивачем зареєстровано 2 розрахунки коригування на суму ПДВ «-» 125  458,13 грн. із запізненням на 15 і менше календарних днів.
Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивач подав ГУ ДПС у Миколаївській області заперечення, у тому числі, із додатковими документами, про які в акті міститься посилання на їх відсутність, а саме товарно-транспортні накладні до видаткових накладних №РН-0000025, №РН-0000011, №РН-0000073, №РН-0000124.
Розглянувши заперечення позивача, ГУ ДПС у Миколаївській області внесено зміни до висновків акту та визначено наступні порушення ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина": п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 2  299  241 грн., у тому числі: за серпень 2017 року – у сумі 254  164 грн.; за грудень 2017 року – 564  129 грн.; за січень 2018 року – 451  100 грн.; за лютий 2018 року – 266  108 грн.; за січень 2019 року – 202  249 грн.; за лютий 2019 року – 561  491 грн.; п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 2004 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 539  604 грн., в тому числі: за вересень 2019 року – у сумі 539  604 грн.
На підставі виявлених порушень відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020 року №00003930501, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 2  299  241 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 574  810,25 грн., №00003940501, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 539  604 грн.
Не погоджуючись із висновками відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому вставиться питання про скасування рішень суб`єкта владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п. 198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За правилами п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п.п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Аналізуючи зазначені норми податкового законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару, наданні послуг/виконанні робіт до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання в разі фактичного придбання товару, надання послуг/виконання робіт, що підтверджується первинними документами, та використання цих товару/робіт/послуг в господарській діяльності платника.
Отже, податковий кредит з податку на додану вартість має бути підтверджений фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність цих операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника.
Під час вирішення спору по суті, судом першої інстанції вірно враховано, що 27.03.2017 року між ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" та ТОВ «САНРІКС» укладено договір постачання №270317-ТГМ (Т. ІІ, а.с. 113-115), за яким ТОВ «САНРІКС» зобов`язується поставити та передати у власність ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" тепловоз ТГМ4А, 1982 року випуску, виробник - Людиновського тепловозобудівельного заводу, бортовий номер №1588, а ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" – прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору.
Апеляційний суд встановив, що у п. 1.2 Договору визначено паспортні дані товару.
У п.п. 2.1, 2.2 Договору сторонами узгоджено, що загальна сума даного Договору складає 1  200  000 грн., у т.ч. ПДВ – 200  000 грн.
ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" оплачує вартість товару у безготівковому порядку шляхом перерахування 100%  вартості товару до 30.03.2017 року.
Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Договору визначено умови поставки – FCA (Іконтермс 2010) залізнична станція Новоград-Волинський -1 код 348002.
Передбачено, що строк поставки товару – протягом 10 робочих днів з моменту передоплати вартості товару згідно п. 2.2. Договору.
Приймання-передавання товару здійснюється: по якості – у відповідності до документів, які посвідчують якість товару.
При здійсненні поставки товару ТОВ «САНРІКС» зобов`язаний передати ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" наступні документи:
Видаткову накладну;
Формуляр №4.00.00.000-02ФО;
Акт приймання-передавання.
Приймання товару здійснюється протягом 20 робочих днів з моменту прибуття товару на станцію призначення «Жовтнева» код 417503 та оформлюється актом приймання-передавання.
Пунктом 6.1 визначено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2017 року, а в частині невиконання зобов`язань – до їх повного виконання та в будь-якому випадку до закінчення гарантійного терміну згідно п. 3.8 Договору.
На виконання умов Договору ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" здійснило оплату товару, про що свідчить відповідне платіжне доручення (Т. ІІ, а.с. 170).
Під час проведення оплати товару ТОВ «САНРІКС» виписало податкову накладну, суми ПДВ по якій позивач включив у складі податкового кредиту відповідного періоду (Т. ІІІ, а.с. 26).
На підтвердження виконання умов вказаного договору та постачання товару позивачем як під час перевірки так і суду надано видаткову накладну та акт приймання-передачі товару (Т. ІІ, а.с. 116, 117).
Також, у перевіряємому періоді між ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" та ТОВ «САНРІКС» укладено договір купівлі-продажу від 04.05.2017 року №0405/17 (Т. ІІ, а.с. 48-49), за яким ТОВ «САНРІКС» зобов`язується продати та передати у власність ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" товар, а ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" зобов`язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість на умовах даного Договору. Одиниця виміру, кількість, асортимент, ціна товару вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Апеляційний суд встановив, що у п.п. 2.1, 2.2 Договору сторонами узгоджено, що передача товару здійснюється на умовах FCA (Іконтермс 2010) – склад продавця шляхом завантаження товару в автомобільний транспорт покупця, перевізника, третьої особи, визначеної покупцем або продавцем.
Перевезення товару здійснюється за рахунок ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина".
Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору визначено, що розрахунки за товар здійснюються в українській національній валюті – гривнях. Вид розрахунків – безготівковий, форма розрахунків – платіжним дорученням.
Ціна товару, що передається за даним Договором, визначається у специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору.
ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" здійснює оплату за поставлений товар не пізніше 30 днів з моменту поставки товару згідно переданих рахунків-фактур. Також передбачена часткова або повна передплата.
Загальна сума даного Договору складається із загальної суми поставленого товару по всіх специфікаціях протягом строку дії Договору.
Пунктом 7.5 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2017 року.
04.05.2017 року та 01.08.2017 року між підприємствами підписано Специфікації №1, №2 до Договору купівлі-продажу №0405/17 від 04.05.2017 року, згідно яких постачанню підлягає наступний товар за номенклатурою: шпала залізобетонна з кріпленням б/в загальною вартістю у тому числі з ПДВ 1  860  000 грн.; стрілочний перевід Р-65, 1/9 правий та лівий з кріпленням загальною вартістю у тому числі з ПДВ 1  735  000 грн.
На підтвердження виконання умов вказаного договору та постачання товару позивачем як під час перевірки так і суду надано видаткові накладні (Т. ІІ, а.с. 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 72, 74, 76, 82, 85, 87, 89, 91, 93).
Оплата товару проведена у безготівковій формі, про що свідчать відповідні платіжні доручення (Т. ІІ, а.с. 178-190).
Під час постачання товару та проведення його оплати ТОВ «САНРІКС» виписало податкові накладні, суми ПДВ по яким позивачем включені у складі податкового кредиту відповідного періоду (Т. ІІІ, а.с. 27-43).
Також, у перевіряємому періоді між ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" та ТОВ «ПОСТКОМ» укладено договір купівлі-продажу від 20.11.2017 року №2011/17 (Т. ІІ, а.а. 5-7), за яким ТОВ «ПОСТКОМ» зобов`язується продати та передати у власність ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" товар, а ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" зобов`язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість на умовах даного Договору. Одиниця виміру, кількість, асортимент, ціна товару вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Апеляційний суд встановив, що у п.п. 2.1, 2.2 Договору сторонами узгоджено, що передача товару здійснюється на умовах FCA (Іконтермс 2010) – склад продавця шляхом завантаження товару в автомобільний транспорт покупця, перевізника, третьої особи, визначеної покупцем або продавцем.
Перевезення товару здійснюється за рахунок ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина".
Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору визначено, що розрахунки за товар здійснюються в українській національній валюті – гривнях. Вид розрахунків – безготівковий, форма розрахунків – платіжним дорученням.
Ціна товару, що передається за даним Договором, визначається у специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору.
ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" здійснює оплату за поставлений товар не пізніше 30 днів з моменту поставки товару згідно переданих рахунків-фактур. Також передбачена часткова або повна передплата.
Загальна сума даного Договору складається із загальної суми поставленого товару по всіх специфікаціях протягом строку дії Договору.
Пунктом 7.5 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 року.
20.11.2017 року, 21.12.2017 року, 26.02.2018 року між підприємствами підписано Специфікації №1, №2, №3, №4, №5 до Договору купівлі-продажу №2011/17 від 20.11.2017 року, згідно яких постачанню підлягає наступний товар за номенклатурою: шпала залізобетонна з кріпленням б/в загальною вартістю у тому числі з ПДВ 717 960 грн.; стрілочний перевід Р-65, 1/9 правий та лівий з кріпленням загальною вартістю у тому числі з ПДВ 1  695  000 грн. та 1  300  000 грн.; підкладка КБ-65 загальною вартістю у тому числі з ПДВ 378  000 грн.; рейка Р65 загальною вартістю у тому числі з ПДВ 421 200 грн. 
На підтвердження виконання умов вказаного договору та постачання товару позивачем як під час перевірки так і суду надано видаткові накладні (Т. ІІ, а.с. 13, 16, 18, 20, 23, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 41, 44, 46).
Також, у перевіряємому періоді між ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" та ТОВ «ПОСТКОМ» укладено договір купівлі-продажу від 26.03.2018 року №2603/1 (Т. І, а.а. 205-207), за яким ТОВ «ПОСТКОМ» зобов`язується продати та передати у власність ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" товар, а ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" зобов`язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість на умовах даного Договору. Одиниця виміру, кількість, асортимент, ціна товару вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Апеляційний суд встановив, що у п.п. 2.1, 2.2 Договору сторонами узгоджено, що передача товару здійснюється на умовах FCA (Іконтермс 2010) – склад продавця шляхом завантаження товару в автомобільний транспорт покупця, перевізника, третьої особи, визначеної покупцем або продавцем.
Перевезення товару здійснюється за рахунок ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина".
Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору визначено, що розрахунки за товар здійснюються в українській національній валюті – гривнях. Вид розрахунків – безготівковий, форма розрахунків – платіжним дорученням.
Ціна товару, що передається за даним Договором, визначається у специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору.
ТОВ МП "Термінал-Укрхарчозбутсировина" здійснює оплату за поставлений товар не пізніше 30 днів з моменту поставки товару згідно переданих рахунків-фактур. Також передбачена часткова або повна передплата.
Загальна сума даного Договору складається із загальної суми поставленого товару по всіх специфікаціях протягом строку дії Договору.
Пунктом 7.5 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року.
26.03.2018 року, 13.04.2018 року, 05.07.2018 року, 11.07.2018 року, 05.09.2018 року, 13.09.2018 року між підприємствами підписано Специфікації №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8 до Договору купівлі-продажу від 26.03.2018 року №2603/1, згідно яких постачанню підлягає наступний товар за номенклатурою: рейка Р65 загальною вартістю у тому числі з ПДВ 1  280 000 грн. та 2  400  000 грн.; стрілочний перевід Р-65, 1/9 правий та лівий з кріпленням загальною вартістю у тому числі з ПДВ 1  300  000 грн. та 1  650  000 грн.; підкладка КБ-50 загальною вартістю у тому числі з ПДВ 75 600 грн.; накладка Р-65 загальною вартістю у тому числі з ПДВ 572 000 грн.;кріплення до шпали залізобетонної загальною вартістю у тому числі з ПДВ 679 000 грн.; брус перевідний дерев`яний просочений загальною вартістю у тому числі з ПДВ 49  865,76 грн.
На підтвердження виконання умов вказаного договору та постачання товару позивачем як під час перевірки так і суду надано видаткові накладні (Т. І, а.с. 216, 218, 220, 222, 225, 227, 230, 233, 235, 237, 240, 243, 246, 249, Т. ІІ, а.с. 2).
Оплата товару за вказаними договорами проведена у безготівковій формі, про що свідчать відповідні платіжні доручення (Т. ІІ, а.с. 176, 191-211).
Під час постачання товару та проведення його оплати ТОВ «ПОСТКОМ» виписало податкові накладні, суми ПДВ по яким позивачем включені у складі податкового кредиту відповідного періоду (Т. ІІІ, а.с. 44-67).
Разом з цим, виконання умов договорів, укладених між ТОВ «САНРІКС» та ТОВ «ПОСТКОМ», підтверджено і в частині забезпечення самостійного перевезення позивачем товару, а саме із залученням третіх осіб – перевізників та організаторів перевезення товару, про що свідчать відповідні Договір комісії від 23.03.2017 року №LT/17/03/23-871, укладений з ПП «Логістранс», Договір про надання транспортних послуг під час перевезень вантажів автомобільним транспортом від 09.09.2016 року №01/09-16, укладений з ФОП ОСОБА_1 , Договір про надання транспортних послуг під час перевезень вантажів автомобільним транспортом від 01.08.2016 року №01/08-16, укладений з ФОП ОСОБА_2 , транспортні замовлення, залізничні та товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі послуг з перевезення (Т. І, а.с. 217, 219, 221, 223-224, 226, 228-229, 231-232, 234, 236, 238-239, 241-242, 244-245, 247-248, 250, Т. ІІ, а.а. 1, 3-4, 14-15, 17, 19, 21-22, 24-25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39-40, 42-43, 45, 47, 53-54, 56-57, 59-60, 62-63, 65-66, 68-69, 71, 73, 75, 77-81, 83-84, 88, 90, 92, 94-95, 101-102, 104-105, 106-111, 112, 119-122, 123-146, 147-175).
Судом першої інстанції вірно враховано, що вказані операції позивач підтвердив документами, обумовленими умовами договорів та за якими вбачається зміст операцій, вид товару, що постачається, його вартість, оплата.
За вказаними первинними матеріалами можливо встановити місце постачання товару, узгоджений порядок постачання, у тому числі із залученням перевізників та організаторів перевезення тощо.
Наведені матеріали у повній мірі були представлені контролюючому органу як під час перевірки так і під час адміністративного оскарження висновків перевірки, чим спростовуються доводи контролюючого органу про не підтвердження операцій із контрагентами у повному об`ємі під час перевірки.
При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, у тому числі дотримання контрагентами правил податкового законодавства, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.
Усі первинні документи містять необхідні реквізити, у тому числі дату та місце їх складання, підписи учасників операцій, а тому не наведення у деяких видаткових накладних реквізитів довіреності уповноважених представників не спростовує дійсність цих матеріалів.
На момент постачання товару, складання первинних документів, податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість, є діючими підприємствами, відомості про припинення їх реєстрації як юридичних осіб та відсутність за місцезнаходженням у встановленому законом порядку не вносились.
Сумніви контролюючого органу в реальності цих операцій виникли лише в результаті неналежного правового аналізу первинних і бухгалтерських документів у їх сукупності, у тому числі первинних документів, що стосувались організації перевезення товару.   
Зазначені обставини свідчать про те, що податковий орган не провів належного аналізу первинних та бухгалтерських документів у їх сукупності, фактичність господарських операцій не дослідив належним чином, у зв`язку із чим дійшов формального висновку про порушення позивачем правил оподаткування податком на додану вартість.
При цьому, податковим органом як при вирішенні справи у суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не наведено обґрунтованих доводів тому та не підтверджено належними доказами того, що правочини позивачем вчинено з метою безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість, зменшення зобов`язань у цій сфері.
Оскільки за наданими позивачем первинними документами можливо встановити виконання господарських операцій, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про невідповідність рішень суб`єкта владних повноважень критерію обґрунтованості і правомірності.
Враховуючи викладене, з огляду на підтвердження правомірності дій позивача під час визначення об`єкта оподаткування з податку на прибуток та податку на додану вартість належними первинними і розрахунковими документами, недоведеність відповідачем обґрунтованості своїх висновків про допущення позивачем порушень у податковій сфері, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність збільшення позивачу грошових зобов`язань, що свідчить про наявність безумовних обставин для скасування рішень суб`єкта владних повноважень.
З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2020 року (з урахуванням терміну перебування одного із членів колегії на лікарняному).

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                             Т.М. Танасогло