ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 461/2255/17
адміністративне провадження № К/9901/43530/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О.,   Яковенка М.М.

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Галицького районного суду м.Львова від 10 травня 2017 року у складі Мисько Х.М. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Улицького В.З. (головуючого), Запотічного І.І., Кузьмича С.М. у справі за позовом адвоката Джурика Андріана Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -   
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.          Адвокат Джурик Андріан Євгенович звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправним рішення Львівської митниці ДФС про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року.
2.           Постановою Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року позов задоволено.
2.1. Визнано протиправним рішення Львівської митниці ДФС про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.; скасовано постанову в справі про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року.
3.          Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено: 
3.1. 10 березня 2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Скоромним Я.І. було винесено постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. 
3.2. Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 14 лютого 2017 року.
3.3. Судами попередніх інстанцій зазначено, що при складанні протоколу 14 лютого 2017 року під час в`їзду в Україну ОСОБА_1 у пункті пропуску на митному пості Рава-Руська Львівської митниці ДФС не було залучено захисника, хоча ОСОБА_1 при цьому наполягав на його залученні та інформував інспектора ВМО № 1 м/п Рава- Руська Юрківа А.Я. про те, що у нього у даній справі є адвокат Джурик А.Є . Крім того, ОСОБА_1 інформував інспектора про те, що він з адвокатом Джуриком А.Є. з`являвся на виклик від 06 жовтня 2016 року № 19450/13-70-20/С/29 та подавав 27 грудня 2016 року у Львівську митницю ДФС (отримано митницею 27 грудня 2016 року) заяву про звільнення від юридичної відповідальності, а також 27 грудня 2016 року надавав Львівській митниці ДФС письмове пояснення та додатки до нього, а саме: копію заяви про кримінальне правопорушення, зареєстроване 28 листопада 2016 року Жовківським відділенням поліції, копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 листопада 2016 року.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що при розгляді даної справи митним органом було порушено ст.ст. 486, 489 Митного кодексу України. Посадовою особою Львівської митниці ДФС не були взяті до уваги документи, які надавались Львівській митниці ДФС задовго до розгляду справи, а саме: заява ОСОБА_1 про звільнення від юридичної відповідальності від 27 грудня 2016 року, пояснення ОСОБА_1 від 27 грудня 2016 року з додатками до нього - копією заяви про кримінальне правопорушення від 25 листопада 2016 року, зареєстроване 28 листопада 2016 року Жовківським відділенням поліції та копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 листопада 2016 року. Таким чином, постанова в справі про порушення митних правил № 0478/209100501/17 від 10 березня 2017 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України - не відповідає вимогам закону.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Відповідач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення  судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
6. Касаційна скарга аргументована неправильним застосуванням судами норм матеріального права - приписів МК України. Вказує, що судами не враховано, що відповідно до протоколу № 0478/209100501/17 від 14 лютого 2017 року, позивач від пояснень відмовився, хоча був ознайомлений із правами, передбаченими, статтею 498 МК України. При цьому, сам факт звернення у правовохоронні органи не підтверджує, що проти позивача вчинено шахрайські дії та не спростовують ту обставину, що позивач ввіз на територію України транспортний засіб по смузі руху "зелений коридор", в митному режимі "транзит".
7. Позивач у відзиві на касаційну скаргу відповідача просить залишити її без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій без змін, як такі, що є законними та обгрунтованими.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
8. Так, за змістом  частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
9. Як встановлено пунктом 25 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.
10. Згідно з пунктом 58 частини першої статті 4 МК України транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.
11. Пунктом 1 частини першої статті 95 Митного кодексу України передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
12. Відповідно до положень частини першої статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів - від одного підрозділу цього органу до іншого), митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби не більше ніж на одну добу - тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
13. Як визначено частиною третьою статті 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
14. Аналіз змісту наведених вище законодавчих норм дає підстави для висновку, що транспортні засоби, які переміщуються у митному режимі транзиту повинні бути доставлені до органу доходів і зборів призначення у строк, що не перевищує 10 діб, а у разі перевищення цього строку на особу, яка здійснювала таке перевезення настає відповідальність, передбачена ст. 470 МК України.
15. Згідно з частиною першою статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
16. Відповідно до статті 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
17. За змістом статті 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
18. Відповідно до частини першої статті 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.
19. Відповідно до стаття 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
20. При цьому, доводи позивача про те, що проти нього вчинено шахрайські дії щодо ввезення на його ім`я на територію України транспортного засобу по смузі руху "зелений коридор", в митному режимі "транзит" судом відхиляються, так як про вказані обставини позивач ні при складенні протоколу, ні при розгляді справи про порушення митних правил не повідомляв, оскільки при складанні протоколу від надання пояснень відмовився.
21. При цьому, колегія суддів наголошує, що факт перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу України строку транзитного перевезення транспортного засобу підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.
22. Сама обставина, що позивач не мав посвідчення водія не перешкоджає можливості ввезення транспортного засобу.
23. Так, згідно з наказом Державної міграційної служби України від 17  листопада 2005  року №  1118 "Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України") не передбачено вимагати від громадян наявність посвідчення водія або перевіряти вміння керувати транспортним засобом.
24. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 травня 2020 року у справі №166/691/17 адміністративне провадження №К/9901/37289/18.
25. Судами попередніх інстанцій також залишено поза увагою, що сам факт звернення позивача до правовохоронних органів не підтверджує, що проти нього вчинено шахрайські дії та не спростовують ту обставину, що позивач ввіз на територію України транспортний засіб по смузі руху "зелений коридор", в митному режимі "транзит".
26. Крім цього, за змістом частини 6 статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
27. Вказані обставини залишились поза увагою судів попередніх інстанцій, при цьому колегія суддів уважає, що оцінка таким доводам позивача та наявним у справі доказам є необхідним та першочерговим для вирішення справи. Крім того, з урахуванням такого висновку залежить висновок щодо правильності дотримання судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права.
28. За змістом частини 2 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
29. Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
30. З огляду на обмежений обсяг процесуальних повноважень Верховного Суду та на те, що суд першої та апеляційної інстанції не перевірили й не встановили ті фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення позовних вимог, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
31. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
32. Касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково.
33. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі №461/2255/17 за позовом адвоката Джурика Андріана Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил - направити на новий розгляд до Галицького районного суду м. Львова.
34. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач                                                                           І.В. Дашутін

Судді                                                                                                О.О. Шишов  

                                                                                                         М.М. Яковенко