Ухвала
10 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 676/517/19
провадження № 51-3567ск19 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання щодо бездіяльності місцевого суду по розгляду заяви за нововиявленими обставинами.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 3, 4, 5, 6 ч. 2, ч. 3 
та 5 цієї статті.
Так, засуджений, всупереч положенням п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, направляючи до Суду 01 грудня 2020 року свою касаційну скаргу, вказав, що скарга подається 
до Верховного Суду України, що не відповідає приписам п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК 
(в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147 - VIII), згідно з якою судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Згідно з приписами ст. 424 КПК в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після 
їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, 
крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене 
за наслідками апеляційного провадження.
Однак, всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК засуджений ОСОБА_4 
у касаційній скарзі не посилається на ухвалення будь-якого судового рішення місцевого чи апеляційного суду, яке він оскаржує. Натомість посилається 
на бездіяльність Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у провадженні якого перебуває судова справа за його заявою 
за нововиявленими обставинами.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Проте скаржник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення 
та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, 
на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК 
є підставами для скасування чи зміни оспорюваних рішень, тобто 
навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції 
не перевіряє правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених 
у вироку.
Всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 
374, 404, 412-414, 415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Крім того, 
за змістом скарги у ній засуджений ОСОБА_4 по суті аналізує 
фактичні обставини кримінального провадження, що в силу статей 433, 
438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
У зв`язку з цим засудженому необхідно аргументовано викласти свої доводи виходячи із повноважень суду касаційної інстанції, передбачених КПК.
З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати 
на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою 
для зміни чи скасування конкретного судового рішення, а також належним 
чином обґрунтувати свої доводи. 
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, 
а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення 
і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 
4) змінити судове рішення.
Однак, всупереч вищевказаним положенням ст. 436 КПК засуджений 
фактично оскаржує бездіяльність Кам`янець-Подільського міськрайонного 
суду Хмельницької області у провадженні якого перебуває судова справа 
за нововиявленими обставинами.
У зв`язку з цим засудженому необхідно визначитися, яке судове рішення 
він оскаржує та у суді якої інстанції просить призначити новий 
розгляд кримінального провадження, усунути протиріччя та обґрунтувати 
свої доводи з урахуванням судових рішень, які він оскаржує.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається перелік матеріалів, які додаються, однак у поданій касаційній скарзі не вказано про додатки.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Всупереч приписам ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копій судових рішень, які оскаржуються. 
Це не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК, але 
й по суті позбавляє Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом 
подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, зокрема щодо 
дотримання строків касаційного оскарження, а також визначення 
Судом правильної кількості доданих копій касаційної скарги з додатками, 
які необхідні для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків. Засудженому також необхідно надати докази дотримання встановленого Судом строку усунення недоліків. 
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                ОСОБА_3