Ухвала
27 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 638/14198/18
провадження № 61-14390ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,  
ВСТАНОВИВ:
29 вересня 2020 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року, повний текст якої складено 17 серпня 2020 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 9 жовтня 2020 року поновлено  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 рокуу цій справі; касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Вказані в ухвалі недоліки заявником у встановлений судом строк усунено.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року заявник вказує порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зазначаючи, що суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів 
(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Також підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
При цьому заявник не вказує, щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок. Узагальнене посилання заявника на 
пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України не може вважатися виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України. 
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року. 
Витребувати з Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 638/14198/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                                  С. О. Карпенко 
         В. А. Стрільчук
         М. Ю. Тітов