Справа № 303/1425/18
Провадження 1-кп/991/80/19

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

20 листопада 2020 року                                                                м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого                               ОСОБА_1 , 
суддів:                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 
прокурорів                                 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
захисників                                   ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
обвинувачених                           ОСОБА_9 , ОСОБА_10 

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №  42017070000000237 від 03 липня 2017 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кропивницький (м. Кіровоград), громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, 
ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Великі Ком`яти, Виноградівського району, Закарпатської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
1. Історія провадження
30 вересня 2019 року до Вищого антикорупційного суду зі Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 02 жовтня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 19 грудня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

2. Позиції учасників судового провадження та заявлені клопотання

Обвинуваченим ОСОБА_9 та його захисником ОСОБА_8 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження №  42017070000000237 від 03 липня 2017 року у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особам про підозру. 
В обґрунтування заявленого клопотання зазначається наступне: 12 червня 2017 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у скоєнні злочину за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, тобто з цього дня починається встановлений законом двомісячний строк досудового розслідування, яке мало бути завершено до 11 листопада 2017 року включно. 07 листопада 2017 року, заступником прокурора Закарпатської області – начальником слідчого управління старшим радником юстиції ОСОБА_12 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців. 11 грудня 2017 року Генеральним прокурором України ОСОБА_13 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування, до п`яти місяців, до 11 лютого 2018 року включно. 30 січня 2018 р. обвинувачених повідомлено про завершення досудового слідства та надання доступу до документів та речових доказів. 07 березня 2018 року було складено та затверджено обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 42017070000000237 від 03 липня 2017 року, а 13 березня 2018 р. обвинувальний акт був направлений до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. Обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що відповідно до положень кримінального процесуального закону досудове розслідування завершується складанням та закінчується скеруванням обвинувального акта до суду. Відтак, всі дії щодо складення та підписання обвинувального акта мали бути здійснені до 11 лютого 2018 року. Проте, обвинувальний акт був складений та підписаний лише 03 березня 2018 року, а 13 березня 2018 року направлений на адресу суду. Таким чином, вищевказані дії були здійснені після спливу визначеного строку досудового розслідування, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю. При цьому строк ознайомлення із матеріалами кримінального провадження може здійснюватися поза межами строку досудового розслідування, оскільки строк на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не включається у строк досудового розслідування. Правовою підставою для задоволення клопотання є положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Просив задовольнити клопотання в повному обсязі. 
Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про закриття кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про закриття кримінального провадження, додатково зазначивши, що суд має враховувати всі обставини, та застосовувати всі чинні на момент розгляду справи норми, які можуть покращувати стан обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що до загального строку досудового розслідування, не включається строк ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування, який тривав з 30 січня 2018 року по 06 березня 2018 року. Обвинувальний акт був складений та отриманий обвинуваченим 07 березня 2018 року, до суду обвинувальний акт було направлено 13 березня 2018 року. Тобто, встановлений законом строк досудового розслідування був належним чином дотриманий. Просив в задоволенні клопотання відмовити.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вважав безпідставним посилання сторони захисту на те, що заступник прокурора Закарпатської області – начальник слідчого управління ОСОБА_12 не мав право приймати постанову про продовження строків досудового слідства, оскільки КПК України уповноважує прокурора на прийняття процесуальних рішень, зокрема на продовження строку досудового розслідування. Також зазначив, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист, а отже посилання сторони захисту на те, що процесуальні дії були здійснені після спливу визначеного строку досудового розслідування, є не обґрунтованими та не відповідають нормам процесуального кодексу, оскільки строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

3. Оцінка та мотиви суду
Дослідивши зміст поданого клопотання, надані захисником копії документів, а також обвинувальний акт та додатки до нього, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд установив наступне:
03 липня 2017 року старшим слідчим прокуратури Закарпатської області ОСОБА_14 було внесено до ЄРДР відомості про досудове розслідування кримінального провадження № 42017070000000237.
12 червня 2017 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у скоєнні злочину в кримінальному провадженні № 42017070000000237 від 03 липня 2017 року за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України (двомісячний строк досудового розслідування до 11 листопада 2017 року включно). 
07 листопада 2017 року заступником прокурора Закарпатської області – начальником слідчого управління старшим радником юстиції ОСОБА_12 винесено постанову про продовження строку досудового слідства в кримінальному провадженні №  42017070000000237 від 03 липня 2017 року, до трьох місяців. 
11 грудня 2017 року генеральним прокурором України ОСОБА_13 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування, до п`яти місяців, тобто до 11 лютого 2018 року. 
30 січня 2018 р. повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_10 та його захисникам ОСОБА_7 та ОСОБА_15 
08 лютого 2018 року на виконання вимог ст. 221 КПК України обвинуваченому ОСОБА_10 та захиснику ОСОБА_7 надано матеріали досудового розслідування для ознайомлення.
02 березня 2018 року на виконання вимог ст. 221 КПК України обвинуваченому ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисникам ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 надано матеріали досудового розслідування для ознайомлення.
06 березня 2018 року на виконання вимог ст. 221 КПК України обвинуваченому ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисникам ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 надано матеріали досудового розслідування для ознайомлення.
07 березня 2018 року детективом НАБУ ОСОБА_14 складено, підписано та затверджено прокурором ОСОБА_17 обвинувальний акт в кримінальному провадженні №  42017070000000237 від 03 липня 2017 року.
13 березня 2018 року прокурор ОСОБА_17 супровідним листом направив обвинувальний акт від 07 березня 2018 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.
15 березня 2018 року обвинувальний акт від 07 березня 2018 року із реєстром матеріалів досудового розслідування надійшов до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що також зазначено в ч. 2 ст.214 КПК України.
Частина 2 ст. 28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Водночас ч. 5 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. Ця норма кореспондує із положеннями ч. 1 ст. 116 КПК України, яка передбачає, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки.
Частиною 2 ст. 114 КПК України передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Частину 1 ст. 284 КПК доповнено вказаним пунктом згідно із Законом від 03 жовтня 2017 року України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII. Відповідно до п. 4, § 2 Прикінцеві положення, розділу 4 вказаного Закону, зміни до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто з 16 березня 2018 року, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін. Тобто, на думку суду, положення відповідного пункту цієї статті не можуть бути застосованими до кримінального провадження № 42017070000000237 від 03 липня 2017 року.
Стаття 294 КПК України регулює загальні положення продовження строку досудового розслідування. До вказаної статті згідно із Законом № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року також було внесено зміни, що не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 Закону. 
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Офіційне тлумачення даного конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09 лютого 1999 року. Як зазначено в пункті другому вказаного рішення КСУ, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Стаття 5 КПК України встановлює, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Висновки щодо застосування ст. 5 КПК України містяться у рішеннях Верховного Суду України, зокрема у справах № 5-205кс15(15) від 17 грудня 2015 року, № 5-213кз(15)15 від 20 квітня 2017 року, розглядаючи питання щодо зворотної дії кримінально-процесуального закону в частині можливості (наявності повноважень) для перегляду судових рішень Верховним Судом України з підстав п. 2 ч. 1 ст. 445 КПК України (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень), яка була доповнена Законом України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» і який набрав чинності 28 березня 2015 року.
Так, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили, визначає КК України. У свою чергу кримінальним процесуальним законодавством України визначається порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень. На відміну від кримінального матеріального закону, кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій), або повторна оцінка законності раніше проведених процесуальних дій, з огляду на зміни у процесуальному законодавстві, неможливе. 
Таким чином, оскільки, відомості про кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2017 року, тобто до 16 березня 2018 року, суд вважає, що до цього кримінального провадження не можуть бути застосовними положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.
Що стосується твердження сторони захисту про незаконність продовження строків досудового розслідування заступником прокурора Закарпатської області, доводи клопотання в цій частині зводяться по суті до оцінки доказів, що згідно з КПК України має вирішуватися судом в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення по справі. Таким чином відповідне питання під час розгляду цього клопотання вирішенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28, 114, 219, 284, 294, 372, 376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №  42017070000000237 від 03 липня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України – відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя:                                                                 ОСОБА_1  
   
Судді:                                                                                         ОСОБА_3 

                                                                                ОСОБА_2