ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7915/20                                                        Суддя першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Епель О.В., Кузьмишиної О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в місті Києві до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського про застосування заходів реагування, -
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі - Позивач, ГУ ДСНС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського (далі - Відповідач, ТНУ), в якому просило:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського, розташованої за адресою: місто Київ, вулиця Електриків, будинок 26/8 у Подільському районі міста Києва, до повного усунення порушень, зазначених у акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення (розподільчих електрощитів) та накладення печаток на електрощити будівлі;
- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;
- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення Відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на ГУ ДСНС України у м. Києві.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що виявлені у ході перевірки порушення вимог чинного законодавства становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, а на момент розгляду справи не було підтверджено належними і допустимими доказами фактів вчинення дій, спрямованих на усунення виявлених у ході перевірки порушень. Окремо суд зауважив на безпідставності доводів Відповідача про те, що приміщення за адресою: місто Київ, вулиця Електриків, 26/8, немає жодного відношення до ТНУ, оскільки такі твердження спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої доводи обґрунтовує тим, що, по-перше, суд, вказуючи на те, що виявлені порушення свідчить про існування загрози для життя і здоров`я жителів будинку, не зазначає, якого будинку це стосується і про який заклад харчування йде мова, по-друге, суд залишив поза увагою, що Відповідач не має жодного відношення до будинку, в якому виявлено порушення.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.10.2020 року.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДСНС у м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що заходи реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження застосування негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства, що створюють небезпеку для життя і здоров`я людей. Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини існування такої загрози життю і здоров`ю людей, у той час як Відповідачем такі обставини жодним чином спростовані не були. 
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Подільського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві на підставі наказу ГУ ДСНС України у м. Києві від 13.12.2019 року №1073 (а.с. 18-19), посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 20.01.2020 року №1042 (а.с. 20) проведено позапланову перевірку ТНУ з питань дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, висновки якої зафіксовані в акті від 05.02.2020 року №136 (а.с. 22-35), який Відповідачу було вручено 05.02.2020 року (а.с. 35).
Так, із змісту акту перевірки вбачається, що у ході її проведення було встановлено, зокрема, такі порушення ТНУ, які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей:
1. п. 1.6. глави 1 розділу IV ППБУ з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщеннях не виконані за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;                    
2. п. 1.18. глави 1 розділу IV ППБУ в приміщеннях допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;                    
3. п. 1.20. глави 1 розділу IV ППБУ не проведений замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж від короткого замикання;                    
4. п. 1.1 глави 1 розділу IV ППБУ                    не проведено розрахунки допустимого струмового навантаження;                    
5. п.п. 1.1,1.2 глави 1 розділу IV ППБУ не проведений планово-попереджувальний ремонт електромережі в частині будівлі;                    
6. п. 1.17. глави 1 розділу IV ППБУ в приміщенні охорони електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра;                    
7. п. 1.18. глави 1 розділу IV ППБУ в приміщеннях допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією, користування пошкодженими, відгалу жувальними та з`єднувальними коробками, вимикачами та іншими електровиробами;                    
8. п. 2.3. глави 2 розділу III ППБУ отвори в протипожежних стінах, приміщення електрощитової не обладнані протипожежними дверима з класом вогнестійкості не менше ЕІ30 хвилин;                    
9. п. 2.4. глави 2 розділу III ППБУ отвори в протипожежних перешкодах які утворились під час прокладання електричних комунікацій та інженерного обладнання, не зашпаровані наглухо негорючим матеріалом, який забезпечує клас вогнестійкості за ознаками Е (показник втрати цілісності) та І (показник втрати теплоізолювальної спроможності), що вимагається будівельними нормами для цих перешкод;                    
10. п. 2.23., п.2.37 глави 2 розділу III ППБУ допускається зняття пристроїв для самозачинення дверей сходових кліток на 4-му поверсі будівлі;                    
11. п. 22 розділу II п. 2.23., п.2.37 глави 2 розділу III ППБУ засклення дверей сходових кліток на 4-му поверсі будівлі не виконано армованим склом, в порушення ДБН В. 1.1-7, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
12. п. 2.37 глави 2 розділу III ППБУ під сходовою кліткою будівлі допускається влаштування приміщення електрощитової;                    
13. п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ з загальних коридорів 4-го, 3-го, 2-го, 1-го та цокольного поверхів будівлі корпусу не передбачено видалення диму та гарячих газоподібних продуктів згорання, в порушення ДБН В.2.5-56;                    
14. п. 22 розділу II п. 2.23. глави 2 розділу III ППБУ на шляху евакуації загального коридору 4-го поверху будівлі допускається влаштування перегородки, яка в свою чергу зменшує нормативну ширину коридору та перешкоджає вільній евакуації людей, в порушення ДБН В. 1.1-7, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
15. п. 2.37., п. 2.23 глави 2 розділу III ППБУ на шляхах евакуації першого поверху допускається влаштування приміщення охорони;                    
16. п. 22 розділу II п. 2.23. глави 2 розділу III ППБУ висота у просвіті евакуаційних виходів (дверей) з приміщень цокольного поверху менше 2-х метрів, в порушення ДБН В.1.1-7, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
17. п. 2.31 глави 2 розділу III ППБУ сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей;                    
18. п. 22 розділу II п. 2.23., п. 2.37 глави 2 розділу III ППБУ допускається знімання дверей що відокремлюють сходові клітки від коридорів 3-го, 2-го, 1-го та цокольного поверхів, в порушення ДБН В. 1.1-7, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
19. п. 22 розділу II п. 2.23., глави 2 розділу III ППБУ ширина у просвіті кожного з обох полотен двостулкових дверей головного евакуаційного виходу менше 0,8 метра, в порушення ДБН В. 1.1-7, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
20. п. 22 розділу II п. 2.23., глави 2 розділу III ППБУ з цокольного поверху будівлі не передбачено розосередженого другого евакуаційного виходу, в порушення ДБН В. 1.1-7, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
21. п. 2.37 глави 2 розділу III ППБУ евакуаційні виходи з першого поверху будівлі що ведуть безпосередньо на зовні не забезпечені замками, що легко відчиняються з середини;
22. п. 4. розділу І п. 1., п.11., п. 22., розділу II п. 2.23. глави 2 розділу III ППБУ несучі металеві конструкції сходових кліток (косоури) не виконані з нормованим класом вогнестійкості для цих конструкцій, не оброблені вогнезахисною суміщу, в порушення ДБН В.1.1-7, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
23. п. 2.5 глави 2 розділу III ППБУ дерев`яні конструкції горищних приміщень будівлі корпусу не оброблені вогнезахисною сумішшю із складанням акту про виконані роботи;                    
24. п. 2.2 глави 2 розділу V ППБУ пожежні кран-комплекти не мають отворів для провітрювання і не пристосовані для візуального огляду їх без розкривання;                    
25. п. 2.2 глави 2 розділу V ППБУ на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку не вказано порядковий номер крану та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;                    
26. п. 2.2 глави 2 розділу V ППБУ                    пожежні кран-комплекти не мають отворів для провітрювання і не пристосовані для візуального огляду їх без розкривання;                    
27. п. 2.2 глави 2 розділу V ППБУ                    пожежні рукава утримуються не приєднаними до кранів;                    
28. п. 2.2 глави 2 п. 3.2 глави 3 розділу V ППБУ внутрішній протипожежний водопровід, використовуються для господарських та інших потреб (допускається врізка водяної господарської мережі в пожежний кран-комплект на цокольному поверсі адміністративного корпусу);                    
29. п. 2.2 глави 2 розділу V ППБУ на цокольному поверсі будівлі відсутні навісні або вбудовані шафи системи внутрішнього протипожежного водопроводу, які повинні мати отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання. При виготовленні шаф рекомендується передбачати в них місце для зберігання двох вогнегасників. На дверцята шаф, в яких знаходяться вогнегасники, мають бути нанесені відповідні покажчики за ДСТУ 180 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (180 6309:1987, ГОТ) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Кольри сигнальні та знаки безпеки»;                    
30. п. 3.6 глави 3 розділу V ППБУ приміщення не забезпечено нормативною кількістю первинних засобів пожежогасіння (вогнегасниками);                    
31. п. 1.2 глави 1 розділу V приміщення будівлі не обладнані системою пожежної сигналізації з передаванням тривожних сповіщень від приладу приймально-контрольного пожежного системи протипожежного захисту будівлі (приміщення), на пульт пожежного спостерігання, в порушення ДБН В.2.5-56;                    
32. п. 1.2 глави 1 розділу V приміщення будівлі не обладнані системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, в порушення ДБН В.2.5-56;                    
33. ст. 91 КЦЗУ не пройдено навчання з питань цивільного захисту керівником або уповноваженими особами університету на виконання функцій цивільного захисту на територіальних курсах;                    
34. п. 16 розділу II ППБУ посадова особа університету, призначена відповідальною за протипожежний стан приміщень, не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;                    
35. п. 22 розділу II п. 2.23. глави 2 розділу III ППБУ в будівлі на 3-му та 4-му поверхах допускається влаштування приміщень, які використовується для тимчасового проживання людей без розробки проектної документації, яка повинна бути затверджена у встановленому порядку чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
36. п. 21, п. 22 розділу II п. 2.23. глави 2 розділу III ППБУ приміщення для тимчасового проживання людей (гуртожитку) розташованих на 3-му та 4-му поверхах навчального закладу не відокремлені від інших приміщень (навчальних) протипожежними перегородками 1-го типу та перекриттям 3-го типу з влаштуванням окремого виходу на зовні, чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта;                    
37. п. 5.1 глави 5 розділу VI ППБУ у житлових кімнатах для тимчасового проживання людей не вивішений план евакуації людей з відповідного поверху із зазначенням даного номера кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розміщення первинних засобів пожежогасіння, а також необхідний пояснювальний текст та не вивішена стисла пам`ятка для мешканців про правила пожежної безпеки;                    
38. п. 5.2 глави 5 розділу VI ППБУ у житлових кімнатах для тимчасового проживання людей де мешкають іноземні громадяни не вивішені пам`ятки про правила пожежної безпеки та поведінку людей, які повинні бути виконані українською та англійською мовами;
39. п. 2 ст. 57 КЦЗУ в приміщеннях навчального корпусу здійснюється господарська діяльність, без оформлення декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 1, 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 55, 64, 66, 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, належних і допустимих доказів їх усунення у повному обсязі матеріали справи не містять, а відтак позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може не погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Як вірно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС України у м. Києві просить суд застосувати заходи реагування, які пов`язані з повним або частковим зупиненням виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).
Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Таким чином, наведені норми закону дають право Позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
На переконання судової колегії, виявлені у ході перевірки ТНУ та не усунуті станом на момент розгляду справи судом першої інстанції порушення, зокрема, непроведення планово-попереджувального ремонту електромережі в частині будівлі; необладнання отворів в протипожежних стінах, приміщенні електрощитової протипожежними дверима з класом вогнестійкості не менше ЕІ30 хвилин; відсутність у загальних коридорах 4-го, 3-го, 2-го, 1-го та цокольного поверхів будівлі корпусу видалення диму та гарячих газоподібних продуктів згорання, в порушення ДБН В.2.5-56; встановлення перегородки на шляху евакуації загального коридору 4-го поверху будівлі, яка в свою чергу зменшує нормативну ширину коридору та перешкоджає вільній евакуації людей; незабезпечення сходових клітин, коридорів, проходів та інших шляхів евакуації освітленням; необроблення вигнезахисною сумішшю несучих металевих конструкцій сходових кліток (косоури); незабезпечення приміщень нормативною кількістю первинних засобів пожежогасіння (вогнегасниками); відсутність у приміщеннях системи пожежної сигналізації з передаванням тривожних сповіщень від приладу приймально-контрольного пожежного системи протипожежного захисту будівлі (приміщення), на пульт пожежного спостерігання; необладнання будівлі системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей; допускання в будівлі на 3-му та 4-му поверхах влаштування приміщень, які використовується для тимчасового проживання людей без розробки проектної документації, яка повинна бути затверджена у встановленому порядку чим знижено рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, об`єктивно створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є абсолютно неприпустимим.
Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі ТНУ, розташованої за адресою: місто Київ, вулиця Електриків, будинок 26/8.
Судовою колегією враховується, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 року у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.
Посилання Апелянта на те, що судом першої інстанції не було враховано, що виявлені порушення стосуються Торгово-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, а не Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського, судовою колегією оцінюється критично, оскільки згідно наказу ТНУ від 10.01.2020 року №04-ОД виконання обов`язків з протипожежної безпеки у навчальному корпусі №2 по вул. Електриків, 26/8, покладено на завідуючу господарством ОСОБА_1 (а.с. 21), яка, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.02.2020 року серії КИ №072763/74 (а.с. 58), є працівником ТНУ. Отже, саме ТНУ, якому належить навчальний корпус №2 по вул. Електриків, 26/8у м. Києві, є відповідальним за протипожежний стан відповідного приміщення.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 810/2400/18.
Доводи Апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно вказує в оскаржуваному рішенні про існування загрози для жителів будинку, в якому розташований цей заклад харчування, оскільки такі відомості не стосуються даної справи, колегія суддів вважає правильними. Разом з тим, помилкове зазначення відомостей про інший, відмінний від будинку у цій справі, об`єкт, щодо якого вживаються заходи реагування, не може спростовувати правильність позиції суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 
Судді                                                                                            О.В. Епель
                                                                                                    О.М. Кузьмишина

Повний текст постанови складено та підписано « 21» жовтня 2020 року.