ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/19287/20	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/492/20 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ст.124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності, — ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо нього від 12 листопада 2020 року, 

ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 420 грн.40 коп.
Згідно з постановою суду, 05 листопада 2020 року о 16 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 37 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peuget 607 д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду — відбійник, після чого автомобіль винесло на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом Iveco 260E34 (спеціалізованою вантажною цистерною) д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що прийняте рішення місцевого суду не відповідає вимогам ст. 7 КУпАП.
Вказує, що судом першої інстанції не враховано суб`єктивну сторону інкримінованого правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Крім того, суддя місцевого суду у постанові від 12.11.2020 зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаявся, що не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні він повідомив, що вину не визнає, а ДТП трапилось внаслідок технічної несправності керованого ним автомобіля Peugeot 607. У свою чергу технічна несправність виникла у зв`язку з неналежним проведенням ремонту, що здійснювався напередодні автосервісом “Реверс”, а клопотання щодо долучення документа про підтвердження проведення ремонту автомобіля до матеріалів справи місцевим судом не було долучено. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 свої апеляційні вимоги змінив. Просить змінити рішення судді місцевого суду, накласти на нього стягнення у виді штрафу. Свою вину визнає повністю. 
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з”явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав, а тому вважаю за можливе слухати справу у його відсутності. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просить задовольнити його змінену апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції всебічно та повно дослідив обставини справи і докази, які їх підтверджують, у їх сукупності, та надав цим доказам належну правову оцінку. 
Так, за змістом ст. 124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозить, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху. 
З обставин, встановлених судом та детально наведених у постанові, вбачається, що 05 листопада 2020 року о 16 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 37 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peuget 607, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду — відбійник, після чого автомобіль винесло на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом Iveco 260E34 (спеціалізованою вантажною цистерною), д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3(б), 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038532 від 05 листопада 2020 року, схемою місця ДТП від 05 листопада 2020 року, а також долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який вказав, що він разом з ОСОБА_4 забрав свій автомобіль Peuget 607, д.н.з. НОМЕР_1 зі СТО “Реверс”, яка знаходиться по вул. Лозовецька, 17, і в якій здійснювались роботи по ремонту ходової частини автомобіля, а саме: гальмівної системи та супортів. Вертаючись до дому, зазначив, що рухався його автомобіль із швидкістю 50 км/год. При здійсненні маневру зміни смуги в лівий ряд гальмівну систему автомобіля заклинило, після чого автомобіль в`їхав у відбійник, а після на зустрічну смугу, де і відбулась ДТП.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.
Аналогічні письмові пояснення надав і свідок ОСОБА_4 , який перебував разом із ОСОБА_1 у автомобілі Peuget 607, д.н.з. НОМЕР_1 , під час настання ДТП.
Ще одним свідком у справі є ОСОБА_5 , який у своїх поясненнях зазначив, що він рухаючись в сторону вул. 15 Квітня, став свідком ДТП. Вказує, що на зустрічній смузі рухався потік машин. Один з автомобілів виїхав на зустрічну смугу, водій якого не впорався із керуванням та в`їхав в транспортний засіб Iveco 260E34, д.н.з. НОМЕР_2 . 
Також в матеріалах справи присутні пояснення водія автомобіля Iveco 260E34 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який зазначив, що, рухаючись по вул. 15 Квітня м. Тернопіль в сторону с. Гаї Шевченківські, почув свист від гальмування іншого авто, яке рухалось назустріч, і відчув удар в своє авто в лівий бік.
Зазначені обставини підтверджуються також долученим до матеріалів справи відеозаписом та схемою ДТП від 05 листопада 2020 року, у якій належним чином зафіксовані усі об`єкти, розташування автомобілів, місце їх зіткнення та напрямки руху кожного з них, а також описані пошкодження автомобілів, що в цілому свідчить про порушення ОСОБА_1 ПДР України, які призвели до вказаної ДТП.
При цьому ОСОБА_1 ні у своїх письмових поясненнях, ні в наведеній схемі ДТП, яку він власноруч підписав, будь-яких зауважень не надавав.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ДТП трапилось внаслідок технічної несправності транспортного засобу Peugeot 607, яка виникла у зв`язку з неналежним проведенням ремонту, що здійснювався напередодні автосервісом “Реверс”.
Разом з тим оскільки пункти 2.3(б) та 12.1 ПДР України визначають загальні вимоги щодо швидкості руху та обов`язки водіїв транспортних засобів, зокрема, стежити за технічним станом транспортного засобу, чого водієм зроблено не було, дії водія ОСОБА_1 перебувають у прямому причинному зв`язку зі скоєним ДТП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, які б спростували висновки, викладені в оскаржуваній постанові. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду. 
Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильними. Дані висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду. 
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи наведене, на переконання судді апеляційного суду, при накладенні стягнення за вчинене адміністративне правопорушення суддя не дотримався вимог ст. 33 КУпАП.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Призначивши найбільш суворий вид стягнення, передбачений ст. 124 КУпАП, суддя належним чином не обґрунтував прийняте рішення, а врахував лише характер вчиненого правопорушення, що призвело до зіткнення транспортних засобів, та отримання транспортними засобами механічних пошкоджень. Проте, суддя не врахував дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відсутність претензій зі сторони потерпілого ОСОБА_2 .
Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , є щире каяття у вчиненому та те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності. Обставини, що обтяжують відповідальність, не встановлені.
З огляду на наведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника та обставини, що пом`якшують відповідальність, вважаю, що є достатні підстави для зміни постанови судді в частині накладення стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення та пом`якшити накладене на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП до штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.
Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя