П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/942/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Брезіна Тетяна Миколаївна  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
12 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року  (рішення ухвалене суддею Брезіною Т.М. 13 серпня 2020 року в м.Чернівці в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання неправомірними дій та стягнення коштів, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 7 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, в якому просив:

1.1. визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі 1390 гривень;

1.2. стягнути з Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі 6800 гривень.        

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що є учасником бойових дій та відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно нараховується та виплачується щорічна разова грошова допомога до 05 травня.  

3. Позивач вказав, що грошова допомога за 2020 рік була виплачена в сумі 1390 грн., однак вважає, що виплачений за 2020 рік розмір грошової допомоги не відповідає нормам чинного законодавства, що діяли на момент виплати допомоги, а саме без урахування рішення Конституційного Суду України №3- р/2020 від 27 лютого 2020 року. При цьому, позивач зазначив, що розмір разової грошової допомоги для учасників бойових дій до 05 травня 2020 р. складає п`ять мінімальних пенсій за віком – 8190 грн., а тому сума недоотриманих коштів складає 6800 гривень. У зв`язку із вказаними обставинами, позивач 25.06.2020 р. звернувся до відповідача про здійснення перерахунку та виплати недотриманих коштів разової грошової допомоги за 2020 рік з урахування   рішення Конституційного Суду України №3- р/2020 від 27 лютого 2020 р., проте відповідач 30.06.2020 р. відмовив у перерахунку разової грошової допомоги.

4. У зв`язку із вказаним позивач вважає протиправними дії відповідача щодо виплати у меншому розмірі разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік та просив суд задовольнити позовні вимоги.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. 13 серпня 2020 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

6. Визнано неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі 1390,00 гривень.

7. Стягнуто з Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, за рахунок коштів державного бюджету України, на користь позивача недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі 6800 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. Апелянт Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської Ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

9. Апелянт зазначив, що  у 2020 р. позивачу до 05 травня виплачено разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, у розмірі, який визначений постановою Кабінету Міністрів України  від 19.02.2020 р. №112, в межах бюджетних асигнувань державного бюджету передбачених на вказану виплату.    

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Позивач відповідно до посвідчення від 19.03.2015 р. серія НОМЕР_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій. 

11. 25.06.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати недотриманих коштів разової грошової допомоги за період з 2015 р. по 2020 р. з урахування   рішення Конституційного Суду України №3- р/2020 від 27 лютого 2020 року. 

12. 30.06.2020 р. Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про виплату разової грошової допомоги за період з 2015 р. по 2020 р. у розмірах визначених Кабінетом Міністрів України, в межах бюджетних асигнувань державного бюджету передбачених на вказану виплату. Також відповідач вказав, що у 2020 році позивачу до 05 травня виплачено разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, у розмірі, який визначений постановою Кабінету Міністрів України  від 19.02.2020 р. №112 в розмірі 1390 гривень. 

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Позивач зазначив, що  грошова допомога за 2020 рік була виплачена в сумі 1390 грн., однак вважає, що виплачений за 2020 рік розмір грошової допомоги не відповідає нормам чинного законодавства, що діяли на момент виплати допомоги, а саме без урахування рішення Конституційного Суду України №3- р/2020 від 27 лютого 2020 року. При цьому, позивач зазначив, що розмір разової грошової допомоги для учасників бойових дій до 05 травня 2020 р. складає п`ять мінімальних пенсій за віком – 8190 грн. , а тому сума недоотриманих коштів складає 6800 гривень. У зв`язку із вказаними обставинами, позивач 25.06.2020 р. звернувся до відповідача про здійснення перерахунку та виплати недотриманих коштів разової грошової допомоги за 2020 рік з урахуванням рішення Конституційного Суду України №3- р/2020 від 27 лютого 2020 р., проте відповідач 30.06.2020 р. відмовив у перерахунку разової грошової допомоги. 

14. Апелянт вказав, що   у 2020 р. позивачу до 05 травня виплачено разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій, у розмірі, який визначений постановою Кабінету Міністрів України   від 19.02.2020 р. №112, в межах бюджетних асигнувань державного бюджету передбачених на вказану виплату. 

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ       

15.  Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Відповідно до ч. 5   ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"    (в редакції  Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-XIV) - щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

17. Згідно з п.20  розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI абз. 5 ч.22  ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   викладено у редакції, яка передбачає щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплату разової грошової допомоги у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

18. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20    розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня      2007 року № 107-VI.

19. Згідно з ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

20. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

21. Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (далі – Закон №79) розділ VІ  Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України   доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей  12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

22. На виконання зазначених приписів   Бюджетного кодексу України    Кабінетом Міністрів України прийнято      постанову від 19.02.2020 № 112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", п.п. 1 п. 1 якою визначено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої   Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"   (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої     статті 2 Бюджетного кодексу України   (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).

23. Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.

24. Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає   Конституції України, окреме положення пункту 26      розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України   у частині, яка передбачає, що норми і положення статей  12, 13, 14, 15  та  16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ ( далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

25. Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 судом зазначено, що в  Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1); права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3).

26. В Україні визнається і діє принцип верховенства права,   Конституція України  має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України   і повинні відповідати їй (ч. 1, ч.2  ст.8 Конституції України).

27. Відповідно до  Конституції України  захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (частина перша статті 17), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (частина перша статті 65), держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята статті 17).

28. Згідно з Конституції України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік і Кодекс.

29. У преамбулі та ст.1 Бюджетного кодексу України зазначено, що Кодексом визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства. Кодексом регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

30. Відповідно до пп. 5 п. 63  розділу І Закону № 79  розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України було доповнено, зокрема, пунктом 26, яким передбачено, що окремі положення ряду законів України, в тому числі й Закону № 3551, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

31. Вказаними положеннями  ст.ст. 12-16 Закону № 3551 передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам війни, особам, на яких поширюється чинність  Закону № 3551, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

32. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, застосованої у рішенні від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018, встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність  Закону № 3551, є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей. Держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність  Закону №3551, підриває довіру до держави. Соціальний захист ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, спрямований на забезпечення їм достатнього життєвого рівня. Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність   Закону № 3551, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей. У разі зміни правового регулювання набуті вказаними особами пільги чи інші гарантії соціального захисту повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації. Обмеження або скасування таких пільг, інших гарантій соціального захисту можливе лише у разі запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту"

33. Конституційний Суд України звернув увагу, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої  статті 92 Конституції України.

34. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказав, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони".

35. Таким чином, виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої   статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

36. Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

37. Відповідно до ч.2   ст.152 Конституції України   закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

38. Отже, з 27.02.2020 р. приписи п. 26  розділу VI Бюджетного кодексу України  у частині дії  ст.12 Закону України  „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та приписи   ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   (у редакції п. 20  Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік")  об`єктивно не можуть запроваджувати правил призначення та виплати допомоги до 5 травня, зокрема, для учасників бойових дій.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ        

39 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.                      

40. З 27.02.2020 р. у позивача виникло право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998р. №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для осіб - учасникам бойових у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

41. При цьому, колегія суддів  наголошує, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач у відмові від 30.06.2020 р., не можуть змінювати приписів   закону України і не позбавляють позивача цього права. 

42. Суд наголошує, що відсутність встановленого механізму їх виплати не звільняє державу в особі уповноваженого органу від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум допомоги.

43.  Колегія суддів  дійшла висновку, що апелянт не довів правомірність виплати грошової допомоги за 2020 рік в сумі 1390 грн. без урахування  рішення Конституційного Суду України №3- р/2020 від 27 лютого 2020 року. Суд дійшов висновку, що відповідач повинен був виплатити  позивачу разову грошову допомогу до 05 травня 2020 р. в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що складає 8190 гривень. З урахуванням часткової виплати грошової допомоги за 2020 рік в сумі 1390 грн. , невиплачена сума грошової допомоги  за 2020 рік складає  6800 гривень.  

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

44. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

45. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

46. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

47. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

49. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного          застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б          підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу  Департаменту праці та соціального захисту Чернівецької міської Ради слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
 П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.