ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року 
м. Київ
справа №804/8231/17
адміністративне провадження №К/9901/9734/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Кашпур О.В., 

розглянув у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 804/8231/17
за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року, прийняте у складі головуючого судді Тулянцевої І.В.,
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Прокопчук Т.С., суддів Кругового О.О.,  Шлай А.В.,

І. Суть спору
1 07 грудня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1, Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Дніпропетровській області), Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2, ГУ НП в Дніпропетровській області), в якому з урахуванням уточнень, просив:
1.1 визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області в частині невжиття заходів щодо скасування наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05 липня 2011 року №99 о/с про звільнення його зі служби за п.64 «є» (за порушення дисципліни) з посади дільничний інспектор міліції сектора дільничних інспекторів міліції Саксаганського районного відділу Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області, з підстав зазначених в частині першій статті 6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»;
1.2 зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Дніпропетровській області скасувати даний наказ, визнавши його недійсним, а також зобов`язати видати дублікат трудової книжки без запису про звільнення, відповідно до даного, визнаного недійсним;
1.3 зобов`язати ГУ НП в Дніпропетровській області розглянути питання щодо прийняття його на службу в органах поліції відповідно до пункту 9 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію»;
1.4 поновити його на посаді дільничного офіцера поліції Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, посаді аналогічній та рівнозначній той з якої його було звільнено 05 липня 2011 року;
1.5 стягнути з Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 липня 2011  року до 07 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року до часу поновлення на службі.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він перебував на службі на посаді дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Саксаганського районного відділу Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області з 30 вересня 2008 року. 
2.1. 23 червня 2011 року прокурором Саксаганського району міста Кривого Рогу було порушено кримінальну справу відносно нього за фактом зловживання службовим становищем та службовим підробленням за частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України. 
2.2. 01 липня 2011 року ГУ МВС України в Дніпропетровській області за фактом порушення кримінальної справи відносно позивача було проведено службове розслідування, за результатами якого прийнято наказ від 05 липня 2011 року № 99 о/с, яким ОСОБА_1 було звільнено зі служби за п.64 «є» (за порушення дисципліни). 
2.3. Постановою слідчого прокуратури Дніпропетровської області від 10 липня 2017  року кримінальне провадження, передбачене частиною третьою статті 364 Кримінального кодексу України, було закрито у зв`язку із відсутністю складу злочину, а постановою від 20 жовтня 2017 року закрито кримінальне провадження, передбачене частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, у зв`язку з відсутністю складу злочину. 
2.4. У межах процедур, встановлених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивач двічі - 22 липня 2017 року і 11 листопада 2017 року звертався до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області із заявами про визнання недійсним запису про звільнення з посади на підставі наказу від 05 липня 2011 року №99о/с, видачі дублікату трудової книжки, вирішення питання про поновлення на посаді, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу, проте жодної відповіді не отримав. 
2.5. На думку позивача, оскільки його звільнення відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, його права повинні бути поновлені в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури та суду».
3. Відповідач-2 - Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі № 804/4771/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року, позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним, скасування наказу від 05 липня 2011 року №99 о/с та зобов`язання вчинити певні дії у справі - залишено без розгляду. 
3.1. Також відповідач-2 зазначає, що за результатами службового розслідування прийнято наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01 липня 2011 року № 1440 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУМВС», відповідно до якого за порушення норм законодавства, що виразилось у неналежному зборі матеріалів дослідної перевірки та винесення незаконної постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, дільничного інспектора міліції СДІМ Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС України за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС. 
3.2. 05 липня 2011 року ГУ МВС України в Дніпропетровській області на підставі наказу від 01 липня 2011 року № 1440 видано наказ № 99 о/с про звільнення позивача зі служби. На думку відповідача-2 при накладенні дисциплінарного стягнення та звільнення позивача з органів внутрішніх справ, ГУ МВС України в Дніпропетровській області діяло в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством. 
4. Відповідач-1 - ГУ НП в Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 , викладені у його позовній заяві у справі №804/4771/17, та позовній заяві №804/8231/17, є тотожними, тобто такими, які заявлені з тих самих підстав, про один і той самий предмет спору та до тієї ж самої сторони. Крім того, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» було ліквідовано ГУ МВС України в Дніпропетровській області як юридичну особу публічного права. При цьому, ГУ НП в Дніпропетровській області не є правонаступником територіальних органів МВС України. Зважаючи, що між ГУ НП в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 не виникало жодних правовідносин в рамках позовних вимог, зазначених в його позовній заяві, позивачем не надано об`єктивних доказів на підтвердження того, що рішенням, дією чи бездіяльністю Відповідача-1 порушено його права, свободи чи законні інтереси.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
5. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2003 року, в тому числі з жовтня 2008 року на посаді дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області згідно з наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 30 вересня 2008 року № 214 о/с.
6. Згідно висновку про результати службового розслідування у зв`язку з порушенням прокуратурою Саксаганського району м. Кривого Рогу 23 червня 2011 року стосовно ОСОБА_1 кримінальної справи № 56119033 за ознаками частини третьої статті 364, частини першої статті 366 Кримінального кодексу України, під час дослідчої перевірки встановлено, що 28 квітня 2011 року дільничному інспектору міліції СДІМ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС ОСОБА_1 та іншій особі доручено провести перевірку зареєстрованої 26 квітня 2008 року заяви ОСОБА_2 за фактом його пограбування 15 квітня 2011 року у підземному переході на пр. Горького у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, в ході якого невідомі особи із застосуванням словесних погроз заволоділи грошима у сумі 170 грн та мобільним телефоном "Самсунг" Е 1080.
7. За результатами перевірки заяви ОСОБА_2 29 квітня 2011 року ОСОБА_1 відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі пункту 1 статті 6 Кримінального процесуального кодексу України.
8. З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, за розпорядженням начальника ГУ МВС України в Дніпропетровській області відповідачем-1 проведене службове розслідування, в ході якого в тому числі і від позивача відібране пояснення.
9. Висновком про результати службового розслідування від 01 липня 2011 року встановлено порушення позивачем службової дисципліни, яке виразилось у неналежному зборі матеріалів дослідної перевірки та винесенні незаконної постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, рекомендовано за порушення Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника органів внутрішніх справ, Кодексу честі та Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з ОВС України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.
10. На підставі наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 01 липня 2011  року № 1440 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУМВС" ОСОБА_1 звільнено зі служби за пункту 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС за порушення дисципліни з посади дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, про що видано наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05 липня 2011 року № 99 о/с. 
11. Порушені проти ОСОБА_1 кримінальна справа від 23 червня 2011 року №  56119033, кримінальне провадження від 10 липня 2017 року №  42017041750000054, кримінальне провадження від 12 травня 2017 року №  42017041750000053 постановами слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області закриті у зв`язку із відсутністю складу злочину.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
12. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково:
12.1 визнано протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області в частині невжиття заходів щодо скасування наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05 липня 2011 року № 99 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) з посади дільничний інспектор міліції сектора дільничних інспекторів міліції Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з підстав, зазначених в частині першій статті 6 Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", на ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Дніпропетровській області;
12.2. зобов`язано скасувати наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від  05  липня 2011 року № 99 о/с про звільнення позивача зі служби за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) з займаної посади, визнати його недійсним;
12.3. зобов`язано видати позивачу дублікат трудової книжки без запису про звільнення відповідно до наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від  05  липня 2011 року №99 о/с;
12.4 у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
13. Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача фактично звільнено з займаної посади в органах внутрішніх справ через порушення щодо нього органами прокуратури кримінальних справ за ознаками частини третьої статті 364, частини першої статті 366 Кримінального кодексу України, кримінальне провадження по яких закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину, а тому у зв`язку із закриттям кримінального провадження позивач у встановленому приписами Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури та суду" порядку набув права на відшкодування шкоди та поновлення порушених прав.
14. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019  року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
15. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до статті 15 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури та суду" поновлення службових, пенсійних, житлових, інших особистих і майнових прав та відшкодування іншої шкоди, зокрема, особам начальницького і рядового складу внутрішніх справ України, провадиться за правилами, встановленими цим законом, лише у чітко встановлених законом випадках завданої таким особам шкоди незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду. Проте, ОСОБА_1 не був незаконно засуджений та не відсторонявся від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, поновлення його прав у порядку, передбаченому цим Законом, не може відбуватися у спосіб, обраний позивачем шляхом звернення із вищезазначеними позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивача звільнено зі служби саме за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни).

IV. Касаційне оскарження  
16. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 08  квітня 2019 року.
17. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд.
18. На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції не роз`яснено позивачу порядок за яким він може звернутися за відновленням його порушеного права.
18.1. Також, позивач зазначає, що з 2011 року він доказував свою невинуватість у межах кримінального провадження, та лише в 2017 році мав можливість звернутися до суду про поновлення на посаді, проте ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі № 804/4771/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від  08  листопада 2017 року, позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним, скасування наказу від 05 липня 2011 року №99 о/с та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду. У зв`язку із чим позивач звернувся із цим позовом відповідно до норм Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду».
19. 12 квітня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: головуючого судді Бевзенка В.М., суддів Данилевич Н.А., Смоковича М.І. відкрито касаційне провадження та витребувано із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 804/8231/17.
20. 19 квітня 2019 року справа № 804/8231/17 надійшла до Верховного Суду.
21. 02 травня 2019 року до Верховного Суду надійшли відзиви ГУ НП в Дніпропетровській області та Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області на касаційну скаргу позивача, в який відповідачі спростовуючи доводи касаційної скарги, просять залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
22. 12 травня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від  08  травня 2020 року № 766/0/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів -Смоковича М.І., Кашпур О.В.
23. 07 грудня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від  07  грудня 2020 року № 2420/0/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову  Н.В., суддів - Мацедонську В.Е., Кашпур О.В.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
24. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
25. 08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
26. За правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
27. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
28. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
30. Підстави і порядок визначення розміру шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду, регулюється нормами Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду" від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР (далі - Закон № 266/94-ВР) та Положенням "Про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України № 3, Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41.
31. Відповідно до статті 6 Закону № 266/94-ВР, громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства, установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) - йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу. Робота (посада) надається громадянинові не пізніше ніж через один місяць з дня звернення, якщо воно надійшло протягом трьох місяців з дня набрання законної сили виправдувальним вироком або винесення постанови (ухвали) про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
31.1. Запис про звільнення з роботи (посади), зроблений у трудовій книжці, визнається недійсним. На вимогу громадянина власник або уповноважений ним орган у триденний термін видає йому дублікат трудової книжки без запису, який визнано недійсним.
32. Підпунктами «є» та «й» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (у редакції станом на момент виникнення правовідносин, далі - Положення № 114) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): 
є) за порушення дисципліни; 
й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері службової діяльності або адміністративної відповідальності за корупційне адміністративне правопорушення.

VI. Позиція Верховного Суду
33. Переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
34. Аналіз наведених норм Закону № 266/94-ВР дає підстави вважати, що громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства, установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) - йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу.
35. Отже, приписи статті 6 Закону № 266/94-ВР розповсюджуються на осіб, які звільненні з роботи (посади) саме у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.
36. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05 липня 2011 року № 99 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби за пункту 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення № 114 з посади дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області.
37. Приписами пункту 64 Положення № 114 визначено підстави звільнення зі служби в запас осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу. Так, зокрема такими підставами є: 1) порушення дисципліни та 2) набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері службової діяльності.
38. В той же час, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, позивача звільнено зі служби саме через порушення дисципліни зі служби за пункту 64 «є» Положення № 114, а не через набрання законної сили рішення суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері службової діяльності (пункт 64 «й» Положення № 114).
39. А отже, приписи Закону № 266/94-ВР на вказані правовідносини не розповсюджується, оскільки позивача не звільнено на підставі пункту 64 «й» Положення № 114.
40. Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.
41. Верховний Суд звертає увагу, що позивач у касаційній скарзі просить скасувати як постанову суду апеляційної інстанції так і рішення суду першої інстанції, проте Верховний Суд у цій справі не переглядає рішення суду першої інстанції, оскільки постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018  року скасовано.
42. Щодо вимог касаційної скарги про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
43. Приписами статті 346 КАС України (у редакції станом на момент звернення позивача із касаційною скаргою) визначені підстави для передачі справи на Великої Палати Верховного Суду. 
44. Так, такими підставами є суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
44.1 Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.
44.2. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
44.3. Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
45. Проте, у цій справі колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до норм статті 346 КАС України.
46. Верховний Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
47. Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, Верховний Суд надав відповідь на всі аргументи позивача, наведені в касаційній скарзі, які мають значення для правильного вирішення справи.
48. Частиною першою статті 350 КАС України (у редакції до 08 лютого 2020 року) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
49. Ураховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Верховний Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

VІІ. Судові витрати
50. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у справі № 804/8231/17 залишити без змін.

3. Судові витрати розподілу не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.В.  Шевцова

Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська 

                                                                                          О.В. Кашпур