СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2020 р.                                                             Справа № 905/751/20  

          Колегія  суддів  у  складі:  головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя  Геза Т.Д.,
за участю секретаря судового засідання: Черкас В.М.,
за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом: Зайцева В.О., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 06.10.2020 серії ПТ №1616) - на підставі ордеру від 27.10.2020 серії ВІ №1023476;
від відповідача за первісним позовом: не з`явився; 

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м. Покровськ, Донецька область,
на рішення Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 (суддя Огороднік Д.М.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Донецької області в м. Харкові о 15год 19хв, повний текст якого складений 27.08.2020,
у справі №905/751/20
за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК», м. Харків,
до відповідача за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м. Покровськ, Донецька область,
про стягнення коштів у розмірі 348478,00грн,
та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м. Покровськ, Донецька область,
до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НТК», м. Харків,
про стягнення коштів у розмірі 215065,17грн,

ВСТАНОВИЛА:
           22.04.2020 ТОВ «НТК» звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» про стягнення заборгованості за договором від 01.03.2019 №315СПК (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) у сумі 300000,00грн, пені у сумі 34671,72грн, 3% річних у сумі 7591,05грн, інфляційних втрат у сумі 6215,23грн (т.1, а.с. 1-77, 162-169).
29.05.2020 ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» подано до Господарського суду Донецької області зустрічний позов до ТОВ «НТК» про стягнення заборгованості за договором від 01.03.2019 №315 СПК у сумі 225829,29грн, з яких: неустойка у розмірі 8% від вартості не взятих в термін ресурсів, що складає 192796,36грн, 15% річних у сумі 33032,93грн (т.1, а. с.111-154).
19.06.2020 ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» подано до Господарського суду Донецької області заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просило задовольнити заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом у сумі 215065,75грн, з яких: неустройка у розмірі 8% від вартості не взятих в термін ресурсів, що складає 192796,36грн, 15% річних у розмірі 22269,39 (т.1, а.с. 178-182).
     Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 у справі №905/751/20 первісний позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» на користь ТОВ «НТК» основну заборгованість у сумі 300000грн, пеню у сумі 34671,72грн, 3% річних у сумі 7591,05грн, інфляційні втрати у сумі 6215,23грн; у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю (т.1, а.с.206-213).
     Рішення місцевого господарського суду із посиланням на статті 525, 526, 530, 549, 611, 625, 629, 692, 712 ЦК України, статті 193, 216, 217, 230, 232 ГК України мотивоване доведеністю матеріалами справи факту поставки товару позивачем за первісним позовом відповідачеві за первісним позовом на виконання умов договору поставки від 01.03.2019 №315СПК на загальну суму 4275654,76грн та невиконання      ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» зобов`язань з оплати на суму 300000,00грн і обґрунтованістю нарахування 34671,72грн пені, 7591,05грн 3% річних та 6215грн інфляційних втрат. 
У частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду мотивовано тим, що сторони спору, погоджуючи строки поставки продукції у специфікації №3, чітко визначили, що поставка повинна бути виконана після здійснення позивачем за зустрічним позовом попередньої оплати,      а також      надання      замовником заявки на виготовлення ресурсів, направленої на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1. Умова про направлення на електронну адресу замовником заявки на виготовлення ресурсів, сторонами чітко прописана і не є такою, що може тлумачитись неоднозначно; між умовою щодо здійснення попередньої оплати та умовою направлення заявки міститься сполучник "також", що дозволяє розуміти умову про настання строку поставки не альтернативно (або або), а тільки разом дві умови. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про невиконання позивачем за зустрічним позовом зобов`язань щодо надсилання на електронну адресу відповідача за зустрічним позовом заявки на виготовлення ресурсів, а отже останнім не порушено строків поставки продукції. 

ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 18.09.2020 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову в частині стягнення пені у сумі 34671,72грн, 3% річних у сумі 7591,05грн, інфляційних втрат у сумі 6215,23грн, задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення неустойки у розмірі 8% від вартості не поставлених в термін ресурсів, що складає 192796,36грн, 15% річних у розмірі 22269,39грн, провести зустрічне зарахування сум та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що судом не надано аналізу впливу ненадання ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» заявок на виготовлення ресурсів, враховуючи факт дострокової поставки, а також те, що ТОВ «НТК» не є виробником товару. Крім того, скаржник зазначає, що у додатку до договору від 01.03.2019 №315СПК "Специфікація №3" визначений строк поставки ресурсів протягом 14 днів, тоді як ТОВ «НТК» здійснило їх поставку протягом 37 робочих днів, а отже, на думку скаржника, здійснення розрахунку періоду прострочення платежу відповідачем за зустрічним позовом від кожного факту поставки частини товару є несправедливим, оскільки позивач за зустрічним позовом не був зацікавлений в отриманні частин товару без можливості його використання в повному обсязі. Також вказує на правильність здійсненого ним розрахунку неустойки з урахуванням п.7.3 договору поставки від 01.03.2019 №315СПК. 

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «НТК»  просить рішення Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 у справі №905/751/20 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому вважає безпідставним посилання скаржника та статті 612, 616 ЦК України, оскільки у правовідносинах, що склались, не йде мова про прострочення кредитора. Крім того, вказує на те, що умовами договору від 01.03.2019 №315СПК чітко та недвозначно визначений строк поставки, який починає обчислюватись за наявності двох умов: надходження передплати, а також отримання заявки на виготовлення ресурсів. Факт ненадіслання ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» позивачеві за первісним позовом відповідних заявок не оспорюється скаржником, а отже, на думку позивача за первісним позовом, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про дострокове виконання ТОВ «НТК» зобов`язань з поставки товару. 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020 у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В.  для розгляду справи №905/751/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Гези Т.Д. 
У судовому засіданні апеляційної інстанції   представник позивача за первісним позовом заперечила проти вимог апеляційної скарги та просила рішення Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 у справі №905/751/20 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. 
Відповідач за первісним позовом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні. 
Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за первісним позовом за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом , перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

01.03.2019 між ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» (покупцем) та ТОВ «НТК»  (постачальником) укладений договір №315СПК, п.1.1 якого встановлено, що постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (далі - ресурси) на умовах, передбачених цим договором (т.1,а.с.11-13).
Відповідно до п.2.1 цього договору кількість, номенклатура ресурсів зазначається в специфікаціях до цього договору та є його невід`ємною частиною. 
Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від придбання всіх або частини ресурсів шляхом направлення постачальнику відповідного повідомлення з переліком ресурсів, від поставки яких він відмовляється, не пізніше 14-ти  календарних днів до запланованої дати виготовлення ресурсів (п.2.2 цього договору). 
У п.2.5 цього договору зазначено, що під партією ресурсів розуміються ресурси, передані на умовах цього договору за одним транспортним документом.
Згідно з п.3.1 цього договору поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, зазначеними в специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити ресурси на умовах поставки, визначених в специфікаціях у відповідності з міжнародними правилами  «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010року.  
У п.3.3 цього договору встановлено, що постачальник має право здійснити поставку ресурсів в інші строки виключно на підставі попередньої згоди покупця у письмовій формі.
Поставка ресурсів здійснюється за цінами, зазначеними в специфікаціях, що  включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також, вартість тари, упаковки, маркування та інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів (п.4.1 договору).  
Загальна сума договору визначається як загальна вартість ресурсів, поставка яких здійснюється відповідно до специфікацій до цього договору (п.4.3 договору).
Пунктом 5.2 цього договору встановлено, що оплата поставлених ресурсів буде здійснюватися протягом строку, визначеного у специфікації до даного договору.
Відповідно до п.5.3 цього договору датою оплати ресурсів є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.
За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України (п. 7.1 договору).
Згідно з п. 7.2 цього договору у разі порушення більш ніж на 10 календарних днів строку оплати ресурсів, постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.
Пунктом 7.3 цього договору встановлено, що у разі порушення строків або обсягів поставки ресурсів, більше ніж на 20 банківських днів покупець має право вимагати від постачальника сплату неустойки в розмірі 8% від вартості непоставлених в строк ресурсів. 
Відповідно до п.7.6 цього договору у разі порушення постачальником строків поставки ресурсів, визначених цим договором, за які покупцем внесена повна або часткова попередня оплата, більше ніж на 30 календарних днів, постачальник за користування грошовими коштами покупця зобов`язаний сплатити покупцю 15% річних від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати та до дня фактичної поставки ресурсів або до дня повернення грошових коштів.

29.11.2019 між сторонами спору укладені додатки до договору від 01.03.2019  №315СПК «Специфікація №2», «Специфікація №3», 16.01.2020 - «Специфікація №4», у пункті 1 яких встановлено, що вартість ресурсів, які поставляються, становить 617686,80грн, 3581742,22грн та 76314,48грн, відповідно. Вказані додатки до договору підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (т.1,а.с.15-17).
Пункти 4, 5 цих додатків до договору від 01.03.2019  №315СПК є ідентичними за своїм змістом. Так, відповідно до п. 4 цих додатків строк поставки: протягом 14 робочих днів з моменту надходження передплати, а також надання замовником заявки на виготовлення ресурсів, направленої на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно з п. 5 цих додатків строк оплати ресурсів визначений у наступному порядку: 29% від вартості ресурсів перераховується в формі передплати на підставі виставленого постачальником рахунку; 71% від вартості ресурсів перераховується протягом 7 календарних днів з дати поставки ресурсів.

29.11.2019 між сторонами спору укладена додаткова угода до договору від 01.03.2019 №315СПК, п.1 якої сторони вирішили продовжити строк дії договору до 31.12.2020 (т.1,а.с.14).

На виконання п. 5 додатків до договору «Специфікація №2», «Специфікація №3», «Специфікація №4» ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» здійснено передоплату товару (ресурсів) у розмірі 29% від ціни товару (ресурсів), що підтверджується банківською випискою, а також сторонами спору і не є предметом апеляційного оскарження (т.1,а.с.64).

У свою чергу, ТОВ «НТК» на виконання умов договору від 01.03.2019  №315СПК та додатків до нього «Специфікація №2», «Специфікація №3», «Специфікація №4» поставлено ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» ресурси (товар) на загальну суму 4274654,76грн, що підтверджується видатковими накладними від 25.12.2019 №1116 від на суму 314063,89грн, від 08.01.2020 №10 на суму 231629,76грн, від 13.01.2020 №18 на суму 13113,60грн, від 27.01.2020 №51 на суму 58197,95грн, від 30.01.2020 №62 на суму 120,00грн, від 03.03.2020 №181 на суму 561,60грн, від 25.12.2019 №1117 на суму 133082,40грн, від 13.01.2020  №19 на суму 387830,40грн, від 13.01.2020 №20 на суму 398648,12грн, від 16.01.2020 №28 на суму 360970,80 грн, від 17.01.2020 №31 на суму 362696,40грн, від 21.01.2020 №39 на суму 449926,20грн, від 27.01.2020  №49 на суму 409282,28грн, від 27.01.2020 №52 на суму 288360,00грн, від 30.01.2020 №63 на суму 159600,00грн, від 03.02.2020  №67 на суму 287280,00 грн, від 11.02.2020 №104 на суму 315067,80грн, від 03.03.2020 №180  на суму 27909,08 грн від 30.01.2020 №64 на суму 76314,48грн, а також товарно-транспортними  накладними (т.1, а.с.19-62).

           12.03.2020 ТОВ «НТК»  звернулось до ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» з вимогою про сплату заборгованості за договором від 01.03.2019 №315СПК у сумі 1096913,15грн (т.1,а.с.65,66).
           Листом від 06.04.2020 ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» повідомило ТОВ «НТК» про неможливість у повному обсязі своєчасно виконувати свої зобов`язання з оплати товару на умовах, визначених договором, у зв`язку з кризою в металургійній галузі. Одночасно просило розглянути можливість реструктуризації заборгованості, що виникла, шляхом підписання доповнень до  специфікації від 29.11.2019 №3 у межах договору від 01.03.2019 №315СПК про зміну строків оплати (т.1,а.с.70). 

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» своїх зобов`язань за договором від 01.03.2019 №315СПК ТОВ «НТК» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача  про стягнення суми боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат (т.1, а.с.1-77).
04.05.2020 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог  у зв`язку з частковим погашенням відповідачем основної суми заборгованості у сумі 400000,00грн, яке відбулося після звернення з позовом, а саме: 23.04.2020 на суму 200000,00грн та 30.04.2020 на суму 200000,00грн (т.1,а.с.82-89).
У відзиві від 29.05.2020 ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» зазначило, що після отримання від ТОВ «НТК» вимоги товариством перераховані позивачеві 01.04.2020 кошти у сумі 100000,00грн, 23.04.2020 - у сумі 200000,00грн, 30.04.2020 - в сумі 200000,00грн, 15.04.2020 - в сумі 128470,68грн, 19.04.2020 - в сумі 50000,00грн.  У зв`язку з цим розмір заборгованості за договором від 01.03.2019 №315СПК становить 419165,41грн (т.1, а.с.98).  
До вказаного відзиву відповідачем надані платіжні доручення від 01.04.2020 №780 на суму 100000,00грн, від 23.04.2020 №987 на суму 200000,00грн, від 30.04.2020 №1074 на суму 200000,00грн, від 15.05.2020 №1198 на суму 100000,00грн, від 15.05.2020 №1199 на суму 28470,68грн та від 19.05.2020 №1212 на суму 50000,00грн (т.1,а.с.101-106).
29.05.2020 ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» подано до Господарського суду Донецької області зустрічний позов до ТОВ «НТК» про стягнення неустойки у розмірі 8% від вартості недопоставлених в строк ресурсів за договором від 01.03.2019 №315 СПК у сумі 225829,29грн та 15% річних від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати та до дня фактичної поставки ресурсів у повному обсязі у сумі 33032,93грн (т.1, а. с.111-154). Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що 29.11.2019 між сторонами спору укладена додаткова угода №3 до договору від 01.03.2019 №315СПК на суму 3581742,22грн; позивачем 05.12.2019 було внесено 29% передоплати у сумі 1038705,29грн, ТОВ «НТК» відповідно до п.5 додатку до договору «Специфікація №3» повинно було поставити ресурси протягом 14 днів, до 19.12.2019. Однак, ТОВ «НТК» порушено строки поставки ресурсів, у зв`язку з чим відповідно до п.п. 3.3, 7.6 договору нараховані неустойка у розмірі 192796,36грн та проценти за користування коштами у сумі 33032,93грн.
02.06.2020 ТОВ «НТК» подано заяву про зменшення позовних вимог у зв`язку з тим, що відповідачем після звернення з позовом здійснено кілька платежів, а саме: 15.05.2020 на суму 128470,68грн, 19.05.2020 на суму 50000,00грн та 26.05.2020 на суму 70687,41грн, та просило стягнути ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» 300000,00грн заборгованості за поставлений товар, 34671,72грн пені, 7591,05грн 3% річних, 6215,23грн інфляційних втрат   (т.1,а.с.162-169).
     19.06.2020 ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» подано до Господарського суду Донецької області заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просило задовольнити заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом у сумі 215065,75грн, з яких: неустройка у розмірі 8% від вартості непоставлених у строк ресурсів, що складає 192796,36грн, 15% річних у розмірі 22269,39 (т.1, а.с. 178-182).
17.08.2020 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (т.1, а.с.206-213).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 17.08.2020 у справі №905/751/20 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3», а саме: щодо стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат за первісним позовом, а також щодо відмови у задоволенні зустрічного позову. 
Спірні правовідносини сторін виникли з виконання умов договору від  01.03.2019 №315СПК, який за своєю правовою природою є договором поставки, і регулюються умовами цього договору, нормами ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених ГК України. 

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини 1 статті 265 ГК України, яка кореспондується з частиною 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «НТК»  на виконання умов договору поставки від 01.03.2019 №315 СПК поставлено ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3»  ресурс (товар) на загальну суму 4274654,76грн, що підтверджується видатковими накладними, а також товарно-транспортними  накладними (т.1, а.с.19-62).
ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» здійснило оплату за поставлений товар не в повному обсязі та з порушенням строків, визначених умовами договору поставки від 01.03.2019 №315 СПК, у зв`язку з чим у нього утворився борг за поставлений ресурс (товар) у розмірі 300000,00грн, що вбачається з матеріалів справи, зокрема, з виписки по рахунку, платіжних доручень (т.1,а.с.42-49, 101-106), а також підтверджується ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» у відзиві на позов, а отже в силу приписів статті 75 ГПК України вказані обставини не підлягають доказуванню та є приюдиційними.

Відповідно до пункту 3 частини 1  статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до частини 1 статті  216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку,  передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Частиною 2 статті  217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.
Частиною 1 статті  230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової  суми (неустойка,  штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору від 01.03.2019 №315СПК, укладеного між сторонами спору,  встановлено, що оплата поставлених ресурсів буде здійснюватися протягом строку, визначеного у специфікації до цього договору.
Відповідно до п.5.3 цього договору датою оплати ресурсів є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.
Пунктами 5 додатків до договору від 01.03.2019  №315 СПК «Специфікація №2», «Специфікація №3», «Специфікація №4» встановлений строк оплати ресурсів у наступному порядку: 29% від вартості ресурсів перераховується в формі передплати на підставі виставленого постачальником рахунку; 71% від вартості ресурсів перераховується протягом 7 календарних днів з дати поставки ресурсів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3»  не заперечує та не оспорює як факту, так і дат поставки йому кожної партії товару ТОВ «НТК», а вказує на те, що прострочення оплати товару має відраховуватись зі спливом 7 календарних днів з моменту поставки усього товару (ресурсів), визначеного у п.1 додатків до договору від 01.03.2019 №315СПК, а саме: «Специфікація №2», «Специфікація №3», «Специфікація №4».

Пунктом 1 цих додатків до договору від 01.03.2019 №315СПК визначений перелік ресурсів, їх кількість, ціна за одиницю товару, загальна ціна кожного виду товару, а також загальна ціна ресурсів,  що поставляються за цією специфікацією.
Згідно з п.8 додатків до договору від 01.03.2019 №315СПК, а саме: «Специфікація №2», «Специфікація №3», «Специфікація №4», датою поставки ресурсів є дата відмітки уповноваженого представника покупця про отримання ресурсів, яка зазначена у товарно-транспортній (видатковій) накладній.
Отже, з аналізу умов договору поставки 01.03.2019  №315СПК та додатків до нього вбачається, що строк оплати товару розраховується з моменту поставки ресурсів за кожною з видаткових/ товарно-транспортних накладних.
При цьому умови договору від 01.03.2019  №315СПК та додатків до нього не містять положення, за яким обов`язок з оплати поставлених ресурсів у покупця виникає виключно з моменту передачі постачальником всього товару, визначеного у кожній зі специфікацій. 
Згідно з п. 7.2 цього договору у разі порушення більш ніж на 10 календарних днів строку оплати ресурсів, постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.
Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, перевіривши розрахунок пені, з урахуванням норм Цивільного та Господарського кодексів України, умов договору поставки, сум боргу, фактичних дат поставки товару (ресурсів) та здійснення оплат, дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення пені за договором від 01.03.2019  №315СПК у сумі 34671,72грн.
Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем за первісним позовом грошового зобов`язання за договором поставки від 01.03.2019 №315СПК, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 34671,72грн пені за період з 03.01.2020 по 22.04.2020 з урахуванням умов договору щодо строку виникнення зобов`язання з оплати, факту поставки кожної партії ресурсу (товару) та суми поставки, а також дати оплати.  

Доводи скаржника про те, що здійснення позивачем за первісним позовом розрахунку періоду прострочення платежу від кожного факту поставки частини товару є несправедливим, оскільки позивач за зустрічним позовом не був зацікавлений в отриманні товару частинами, є безпідставними, оскільки: по-перше, при укладенні договору сторони не скористалися положеннями статті 683 ЦК України та не встановили обов`язку постачальника передати всі ресурси, визначені у п.1 кожної зі специфікацій, одночасно; по-друге, факт прийняття ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» товару партіями без будь-яких зауважень та заперечень свідчить про заінтересованість покупця у його отриманні.  

Щодо обґрунтованості нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. 
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.    
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.  
Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем за первісним позовом сплати грошового зобов`язання за договором поставки від 01.03.2019 №315СПК, здійснивши перерахунок розміру інфляційних втрат та 3% річних, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про обґрунтованість нарахування позивачем за первісним позовом  відповідачеві за первісним позовом  6215,23грн інфляційних втрат за порушення строків виконання грошового зобов`язання, а також 3% річних у сумі 7591,05грн за період з 03.01.2020 по 22.04.2020, окремо по кожній видатковій накладній, наявній в матеріалах справи. 

У частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» про стягнення з ТОВ «НТК» неустройки у розмірі 8% від суми непоставлених в строк ресурсів та 15% річних у розмірі  33032,93грн за порушення строків поставки, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 663 ЦК України  продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються      приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Підпунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України визначено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). 
Стаття 180 ГК України передбачає, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
За приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У пункті 3.1 договору поставки від 01.03.2019 №315СПК сторони погодили, що  постачальник зобов`язується поставити ресурси на умовах поставки, визначених в специфікації у відповідності з міжнародними правилами  «ІНКОТЕРМС», в редакції 2010року.  
Строк поставки ресурсів зазначається в специфікаціях. У випадку поставки ресурсів згідно з графіком - графік оформлюється як додаток до договору, який є його невід`ємною частиною (п.3.2 цього договору). 
Згідно з п.4 додатку до договору від 01.03.2019 №315СПК «Специфікація №3» строк поставки: протягом 14 робочих днів з моменту надходження передоплати, а також надання замовником заявки на виготовлення ресурсів, направленої на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Аналізуючи п.4 вказаного додатку до договору від 01.03.2019 №315СПК із застосуванням судом граматичного способу тлумачення, вбачається, що між умовою щодо здійснення попередньої оплати та умовою направлення заявки стоїть сурядний єднальний сполучник «також», яким позначають одночасність чи  послідовність дій. 
Отже, зі змісту вказаного пункту вбачається, що поставка ресурсів здійснюється за наявності двох умов: 1) здійснення попередньої оплати покупцем; 2) направлення покупцем заявки на чітко визначену електронну адресу постачальника, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже обов`язок з поставки товару у ТОВ «НТК» виникає після виконання ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» двох умов, визначених у п.4 додатку до договору від 01.03.2019 №315СПК.
Матеріали справи не містять доказів направлення ТОВ «Шахта «Свято-Покровська №3» заявок на електронну адресу, визначену у додатку до договору поставки від 01.03.2019 №315СПК. Відповідні докази також не надані до апеляційної скарги, а отже строк виконання зобов`язань з поставки ресурсів, визначених додатком до договору від 01.03.2019 №315СПК «Специфікація №3», у ТОВ «НТК» не настав.
Зважаючи на відсутність будь-яких належних і допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України прострочення ТОВ «НТК» строків поставки, визначених у п. 4 додатку до договору 01.03.2019 №315СПК «Специфікації №3», відсутні правові підстави для застосування п.7.3, 7.6 цього договору та нарахування штрафних санкцій.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст.91 ГПК України). 
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної                     інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю,      у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3» не підлягає до задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 17.08.2020     у     справі №905/751/20 з урахуванням меж його перегляду, визначених частиною 1 статті 269 ГПК України, слід залишити без змін.
Відповідно статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст.276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта Свято-Покровська №3» залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Донецької  області від 17.08.2020 у справі №905/751/20 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
                    Повний текст постанови складений  24.11.2020.       

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           Т.Д. Геза