Номер провадження: 33/813/535/20
Номер справи місцевого суду: 493/125/20 
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М. 
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Судді Цюри Т.В.,
За участю секретаря судового засідання – Лопотан В.І., 
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого трактористом, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, -за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з  позбавленням  права керування транспортними засобами на один рік (населений пункт ОДЕСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ОДЕСА; отримувач ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; номер рахунку (стандарт IBAN) UA848999980313080149000015001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу 21081300, протокол серії ОБ № 094082, ОСОБА_1 ).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 420,40 грн. (отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (стандарт IBAN) UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).
Не погодившись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року та скасувати вищезазначену постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В судове засідання апеляційного суду призначене на 12.10.2020 року з`явився представник ОСОБА_1 – Татаровський В.Ю. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2   дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.
Як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що він захворів з 04.03.2020 року по 18.03.2020 року та перебував на амбулаторному лікуванні в КНП «Балтський центр ПМСД», із діагнозом «Гострий бронхіт, затяжний перебіг», що підтверджується доданою до апеляційної скарги довідкою №197 від 18.03.2020 року (а.с. 57). 
За таких обставин та враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню. 
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення. 
Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:
-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094082 від 21.01.2020 року (а.с. 3);
-Письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 21.01.2020 року (а.с. 4,5);
-Рапортами інспекторів СРПП № 3 Балтського ВП ГУНП в Одеської області Кичанова Руслана та ОСОБА_5 від 21.01.2020 року (а.с. 9,10);
-Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАА № 528435 від 21.01.2020 року (а.с. 6);
-СD-R диском з відеозаписом від 21.01.2020 року (а.с. 8). 
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року та порушенні ним вимог п. 2.5  ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що він не керував транспортним засобом – автомобілем марки «BMW 530» д/н НОМЕР_1 , що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 
Разом з тим, апеляційний суд критично відноситься до вказаних доводів апелянта, з огляду на таке. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094082 від 21.01.2020 року, 21.01.2020 року о 07 годині 55 хвилин на автодорозі Р-33 Балта – Лісничівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки «BMW 530» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння в Балтській ЦРЛ та продуву приладу «Драгер» на місці відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5Правил дорожнього руху України.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094082 від 21.01.2020 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. 
Крім того, з Рапортів інспекторів СРПП № 3 Балтського ВП ГУНП в Одеської області Кичанова Руслана та ОСОБА_5 від 21.01.2020 року, вбачається, що 21.01.2020 року знаходячись у складі СРПП № 3 під час патрулювання біля 07.55 год. на автодорозі Р-33 сполученням Вінниця – Турбів – Гайсин – Балта на 226 км. був зупинений автомобіль марки «BMW» д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Саражинка Балтського району Одеської області, відносно якого від громадян надійшла усна скарга, що даний водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , останній пояснив, що посвідчення водія у нього при собі не має та що він дійсно вживав спиртні напої, а саме горілку. На пропозицію пройти тест на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або у медичному закладі Балтської ЦРЛ ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Враховуючи, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. п. 2.1а, 2.5 ПДР відносно нього було складено адміністративні матеріали за ст. ст. 130 ч. 1, 126 ч. 1 КУпАП. Керування автомобілем було передано ОСОБА_6 .
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАА № 528435 від 21.01.2020 року, з якої вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу за керування ним 21.01.2020 року о 07 год. 55 хв. на автодорозі Р-33 226 км. Балта – Лісничівка автомобілем марки «BMW 530» д/н НОМЕР_1 без посвідчення водія, що підтверджує сам факт керування 21.01.2020 року о 07 год. 55 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом.
Слід зазначити, що у доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що вищевказану постанову ним не було оскаржено, оскільки він не заперечував того факту, що керував автомобілем без посвідчення водія, однак даним автомобілем він керував із с. Саражинка в м. Балта, а після цього транспортним засобом із м.Балта до с.Саражанка керував ОСОБА_7 , оскільки перебувавши у гостях в м. Балта він випив спиртні напої.
Так, як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні суду першої інстанції, в якості свідків були допитані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 29-32).
Зокрема, свідок  ОСОБА_8 пояснив, що він перебуває на посаді інспектора СРПП № 3 Балтського ВП ГУНП в Одеській області, під час патрулювання в центрі м. Балта, до них звернулися громадяни з повідомленням, про те, що водій автомобіля марки «BMW» чорного кольору на іноземних номерах можливо перебуває у нетверезому стані. Згодом під час патрулювання біля 03 години вони побачили, що по вул. Гагаріна в м. Балта стоїть зазначений автомобіль, вони зупинилися та підійшли до нього, їм відкрив двері ОСОБА_7 , який перебував за кермом, на задньому сидінні був ОСОБА_1 , з транспортного засобу було чутно запах алкоголю. ОСОБА_7 їм повідомив, що вони вживали спиртні напої та зупинилися, щоб відпочити, про технічні неполадки їм не повідомлялось.
Близько 07:30-08.00 години, рухаючись в напрямку с. Лісничівка Балтського району, вони знову побачили даний автомобіль, біля якого стояли ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Вони проїхали біля них, згодом розвертаючись назад вони побачили, що даний автомобіль рухається, одразу включили маячки червоно-синього кольору, на що зазначений автомобіль прийняв вправо та зупинився. Після чого вони підійшли до автомобіля, за кермом знаходився ОСОБА_1 , якого вони запитали чи є у нього посвідчення водія. У водія ОСОБА_1 з порожнини рота було чутно запах алкоголю, тому йому було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або у медичному закладі, на що він відмовився, тому було зупинено двох свідків, в присутності яких він повторно відмовився від огляду на стан сп`яніння. Після чого були відібрані пояснення у свідків, відносно ОСОБА_1 було складено протокол, керування транспортного засобу було передано ОСОБА_6 . Про те, що керував автомобілем не ОСОБА_1 а інша особа, він їм не повідомляв.
Також допитаний в судовому засіданні свідок  ОСОБА_9 пояснив, що він перебуває на посаді інспектора СРПП Балтського ВП ГУНП в Одеській області, він разом з ОСОБА_8 в складі екіпажу заступили на патрулювання з 20.00 до 08.00 год. Близько півночі в центрі м. Балта до них звернулися громадяни, та повідомили, що автомобіль на іноземній реєстрації на великій швидкості проїхав в сторону військового містечка по вул. Гагаріна, і можливо водій автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Близько 03 години для перевірки даної інформації вони прибули на вул. Гагаріна м. Балта, де біля магазину «Байкал» стояв автомобіль марки «BMW» на іноземній реєстрації. Вони під`їхали до даного автомобіля, двері автомобіля відкрив ОСОБА_7 , який перебував на розкладеному сидінні за кермом. Відкривши двері, з автомобіля було чутно дуже різкий запах алкоголю. Вони повідомили ОСОБА_7 про звернення громадян, та оскільки автомобіль був підозрілий, тому вони його перевірили. Під час перевірки вони побачили, що на задньому сидінні спить ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки було чутно різкий запах алкоголю. ОСОБА_7 повідомив, що вони відпочивають та за ними приїдуть, про технічні несправності він їм не повідомляв. Протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_7 за ст. 130 КУпАП не складався, оскільки автомобіль був заглушений, ОСОБА_7 відпочивав в транспортному засобі, габарити на автомобілі були виключені, аварійний сигнал не включався.
Біля 07-08 години ранку вони поїхали на службовому автомобілі в напрямку с. Лісничівка Балтського району, де приблизно на відстані 5-6 км. від м. Балти вони побачили схожий автомобіль, набравши швидкості вони почали наближатися до даного автомобіля, який одразу зупинився, на автомобілі були увімкнуті аварійні вогні, з автомобіля вийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Вони проїхали біля цього автомобіля та поїхали в напрямок с. Лісничівка Балтського району. Після чого в с. Лісничівка Балтського району на службовому автомобілі вони розвернулися та почали рух по ґрунтовій дорозі, яка десь на 1,5-2 метри нижче автодороги Р-33, назустріч автомобілю марки «BMW», вийшовши з автомобіля він побачив, що даний автомобіль їде їм назустріч. Для зупинки автомобіля вони включили проблискові маячки червоно-синього кольору, які водій автомобіля марки «BMW» побачив та одразу включив аварійний сигнал та почав паркуватися.
Вони підійшли до автомобіля, за його кермом сидів ОСОБА_1 , від нього було чутно різкий  запах алкоголю, вони йому повідомили про звернення громадян щодо перебування водія їх автомобіля в алкогольному сп`янінні, на що ОСОБА_1 їм відповів, що він стояв, оскільки транспортний засіб був зламаний.
Після проведення бесіди, виявилось, що ОСОБА_1 їхав додому в с. Саражинка Балтського району, але посвідчення водія при собі не мав. При цьому, ОСОБА_1 їм не повідомляв, що за кермом був не він, а ОСОБА_7 .
Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.01.2020 року, які наявні в матеріалах справи, встановлено, що 21.01.2020 року вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водію автомобіля марки «BMW» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак він відмовився. Після чого, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння у медичному закладі, а саме Балтській ЦРЛ, на що він також відмовився. Крім того, ОСОБА_4 в письмовому поясненні зазначив, що від ОСОБА_1 з порожнини рота було чутно запах алкоголю.
Таким чином, оскільки автомобіль рухався (тобто автомобіль рухався з м. Балта в напрямку с. Лісничівка, хоча перед цим він знаходився у м.Балта на вул. Гагаріна) та оскільки підійшовши до автомобіля інспектори поліції побачили за його кермом водія ОСОБА_1 , тому саме на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Той факт, що на відеозаписі не видно саме рух автомобіля не свідчить беззаперечним доказом того, що автомобіль не рухався, оскільки з пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що безпосередньо перед зупинкою транспортного засобу вони знаходилися на ґрунтовій дорозі, яка знаходиться нижче самої автодороги, тому об`єктив нагрудної камери не зафіксував сам рух автомобіля.
Твердження апелянта про те, що до пояснень вищезазначених свідків – працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд повинен був віднестися критично, оскільки вказані особи є зацікавленими є безпідставними, оскільки як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, матеріали справи містять також і інші належні і допустимі докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_10 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.01.2020 року та СD-R диском з відеозаписом події, яка відбулася 21.01.2020 року.
Також слід зазначити, що в судовому засіданні, а саме 21.07.2020 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 – Татаровського В.Ю. про допит вищевказаного інспектора патрульної поліції у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. 
З письмових пояснень, які надійшли до апеляційного суду, інспектор поліції Кичанов Р.В., зазначив аналогічні пояснення, які ним були надані до суду першої інстанції, у яких він детально виклав події, які мали місце в ніч з 20 на 21 січня 2021 року. 
З урахуванням наведеного, доводи ОСОБА_1 , що він не перебував за кермом автомобіля, розцінюються апеляційним судом як спосіб ухилення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, зокрема, поясненнями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що автомобіль зупинився на їх вимогу.
Безпідставними та необґрунтованими є і посилання ОСОБА_10 на те, що відеозапис спростовує факт керування ним транспортного засобу, з огляду на таке.
Так, з оглянутого СD-R диску з відеозаписом від 21.01.2020 року вбачається, що 21.01.2020 року о 07:55 год. на водійському сидінні, тобто за кермом автомобіля марки «BMW», перебував ОСОБА_1 , на задньому сидінні автомобіля знаходився ОСОБА_7 . В присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «DRAGER» або медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, на що останній відмовився. Працівниками поліції Мазура Р.М. було ознайомлено зі змістом протоколу та усіма його даними, але від підписів в протоколі він відмовився, однак власноручно в протоколі написав пояснення, які йому продиктував ОСОБА_7 .
Більш того, на відеозаписі зафіксовані також пояснення самого ОСОБА_7 про те, що він знаходиться в автомобілі в якості пасажира. На цьому ж відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_7 пропонував працівникам поліції грошові кошти з метою невжиття останніми відповідних заходів щодо оформлення виявленого правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 21 січня 2020 року та інкримінуються ОСОБА_10 .
Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. 
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
 Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_10 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_10 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41. 
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову Балтського районного суду Одеської області від 05 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого трактористом, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, -за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра