У х в а л а 
 
16 листопада2020 року
м. Київ
 
справа № 584/1166/15-ц
провадження № 61-3736св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,  
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування України у Сумській області на рішення Буринського  районного суду Сумської області від 25 вересня 2018 року під головуванням судді Куцан В. М. та постанову Сумського апеляційного суду від 29 січня 
2019 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Кононенко О. Ю., Собина О. І.,
 
учасники справи:
 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області,
третя особа - Слобідська сільська рада Буринського району Сумської області,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Путивльському районі, третя особа: Слобідська сільська рада Буринського району Сумської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
 
Свої вимоги мотивували тим, що їх син - ОСОБА_3 був військовослужбовцем і в червні 2010 року звільнився з військової служби, вийшов на пенсію за вислугою років, переїхав проживати до них в с. Слобода Буринського району Сумської області. В січні 2012 року він влаштувався на роботу до Спеціального авіаційного загону МНС України. 21 червня 2014 року під час здійснення польоту на виконання спеціального завдання, гелікоптер, в складі екіпажу якого був і їх син, в районі аеродрому «Чугуїв» розбився, весь екіпаж, в тому числі і ОСОБА_3 , загинув.
 
Позивачі вказували, що у травні 2015 року вони звернулися до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Путивльському районі з метою отримання страхових виплат. Фондом було прийняте рішення про призначення страхових виплат, але у виплаті одноразової допомоги, передбаченої частиною 7 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 
23 вересня 1999 року їм було відмовлено, так як їхній син був зареєстрованим за іншою адресою. Зазначали, що вони фактично з липня 2010 року та по день загибелі сина перебували на його утриманні, вели спільне господарство та ремонт у їх будинку.  На підставі вищевказаного та з урахуванням уточнень до позовної заяви, остаточно просили встановити: факт постійного проживання ОСОБА_3 разом зі своїми батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та ведення спільного підсобного господарства до дня його смерті, в період з 01 липня 2010 року до 21 червня 2014 року та факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на утриманні їх сина - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Васищеве Харківського району Харківської області, в період з 01 липня 2010 року до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Буринського  районного суду Сумської області від 25 вересня 
2018 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.
 
Встановлено факт про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01 липня 2010 року до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та вів спільне господарство разом із своїми батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Встановлено факт про те, що  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 перебували на утриманні свого сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01 липня 2010 року і до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування України у Сумській області залишено без задоволення, рішення Буринського  районного суду Сумської області від 25 вересня 2018 року - залишено без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду, 
Управління виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування України у Сумській області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.    
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                       статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
У Х В А Л И В:
 
Справу за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування України у Сумській області на рішення Буринського  районного суду Сумської області від 25 вересня 2018 року під головуванням судді Куцан В. М. та постанову Сумського апеляційного суду від 29 січня 
2019 року у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Кононенко О. Ю., Собина О. І., призначити до судового розгляду у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.   
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. П. Штелик
 
                                                                                                               А. А. Калараш  
 
                                                                                                               Є. В. Петров