Справа № 354/371/20 
Провадження № 22-ц/4808/1243/20 
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л. 
Суддя-доповідач Горейко 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої                        Горейко М.Д.
суддів:        Девляшевського В.А., Максюти І.О.
секретаря                        Капущак С.В.
з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, постановлену у складі судді Ваврійчук Т.Л. 25 вересня 2020 у м. Яремче, у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва і договору купівлі-продажу земельної ділянки та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва і договору купівлі-продажу земельної ділянки,
в с т а н о в и в:
У квітні 2020 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , у якому просила визнати недійсними два договори: договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 02.08.2019 року та посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л., і договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер: 2611092001:22:002:0947, площею 0,1450 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Стаїщі, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Фрісом П.Л. В обґрунтування позову посилалась на те, що зазначені договори є недійсними у відповідності до частини 3 статті 203, стстатті 215 ЦК України з підстав дефекту волі продавця, оскільки вона вказані договори з відповідачем не укладала, про їх існування дізналась з інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
24.09.2020 року ОСОБА_2 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подав до суду позовну заяву, у якій просив визнати недійсними зазначені договори купівлі-продажу.
Одночасно із поданням позовної заяви ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив: 
-накласти арешт на земельні ділянки, які утворилися після поділу ОСОБА_4 спірної земельної ділянки площею 0,1450 га, кадастровий номер: 2611092001:22:002:0947, а саме: 1) земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер: 2611092001:22:002:3112, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Стаїщі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1958148826110; 2) земельну ділянку площею 0,050 га, кадастровий номер: 2611092001:22:002:3111, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Стаїщі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1958112526110;
-накласти арешт на незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості, відсоток готовності якого складає 75% за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1727951926110 та заборонити ОСОБА_4 особисто або за його дорученням іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню та розпорядженню зазначеного незавершеного будівництва житлового будинку, а також заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт відносно вказаного незавершеного будівництва житлового будинку.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що зазначена земельна ділянка та незавершене будівництво були придбані ним та його дружиною під час перебування у шлюбі, який на даний час не розірвано, та були відчужені 02.08.2019 ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах його дружини на підставі довіреності, без його згоди на підставі поданого нотаріусу фіктивного свідоцтва про його смерть, про що він довідався 04.09.2020 року під час його допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №42020090000000027 від 15.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190 КК України. Зазначив, що на даний час відповідач ОСОБА_4 , який набув право власності на вказане майно за відсутності відповідних для цього правових підстав, здійснює будівельні роботи з метою завершення будівництва спірного об`єкта. Оскільки зазначені дії відповідача є протиправними, не законними та порушують його законні права та інтереси як співвласника спірного нерухомого майна, він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду та вважає, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може зробити неможливим та значно утруднить в майбутньому виконання рішення суду у даній справі, зважаючи на те, що відповідач вживає заходів щодо скасування арешту, накладеного на спірне майно в рамках кримінального провадження.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25.09.2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. 
Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №354/371/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та договору купівлі-продажу земельної ділянки шляхом накладення арешту на:
- земельну ділянку площею 0,095 га з кадастровим номером: 2611092001:22:002:3112, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: - 1958148826110, що знаходиться в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Стаїщі;
- земельну ділянку площею 0,050 га, кадастровий номер: 2611092001:22:002:3111, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1958112526110, що знаходиться в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Стаїщі;
- об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку, відсоток готовності якого складає 75%, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1727951926110, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_4 , зареєстрованому на проживання в АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 та заборони відповідачу ОСОБА_4 особисто або за його дорученням іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню та розпорядженню зазначеного об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з наявності обґрунтованого припущення позивача, що відповідач може вчиняти дії, спрямовані на розпорядження спірною земельною ділянкою та незавершеним об`єктом будівництва чи їх відчуження на користь третіх осіб до розгляду справи по суті, тому дійшов висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та об`єкт незавершеного будівництва, заборонивши відповідачу ОСОБА_4 особисто або за його дорученням іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню та розпорядженню зазначеного об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.
Водночас суд вважав, що вимоги ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт відносно вказаного об`єкта незвершеного будівництва житлового будинку є необґрунтованими та до задоволення не підлягають, оскільки не є пропорційними заявленим позовним вимогам та становитимуть надмірне втручання у право власності відповідача, яке на даний час не скасоване, оскільки останній в результаті застосування зазначених заходів забезпечення позову буде позбавлений можливості користуватись своїм майном, в той час як питання щодо правомірності його володіння спірним майном є предметом судового розгляду та підлягає дослідженню в ході розгляду справи по суті.
На зазначене судове рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції у частині відмови у забезпеченні позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт відносно вказаного незавершеного будівництва житлового будинку скасувати та постановити нову ухвалу, якою вказану вимогу заяви задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у забезпеченні позову у вигляді заборони відповідачу ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт відносно вказаного незавершеного будівництва житлового будинку, суд не прийняв до уваги, що будівельні роботи на спірному об`єкті продовжуються, внаслідок будь-яких будівельних робіт житловий будинок може бути не тільки добудовано, а й зруйновано чи пошкоджено, що може призвести до пошкодження чи знищення предмета спору, що у свою чергу може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.
Скаржник вважає, що право користування ОСОБА_4 ніяк не може бути обмежено шляхом заборони проведення будівельних робіт.
Відповідач ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечив, вважає її необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 
Відзив мотивував тим, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, оскільки він є власником майна, добросовісним набувачем, суд правильно задовольнив частково вимоги заяви про забезпечення позову, оскільки позивач придбав майно майже десять років тому із відсотком завершеності - 75%, вартістю 74 538 грн., за цей час майно знаходилося у дуже занедбаному стані, фактично від нього залишились тільки руїни, не було ні вікон, ні дверей, 75% готовності, що було вказано у правовстановлюючих документах не відповідало дійсності, тому йому довелося відбудовувати об`єкт заново. Ще у липні 2020 року готовність об`єкту склала 100% і, після усіх покращень, майно коштує майже 6 млн. гривень, тобто у 80 разів більше вартості, вказаної у договорі, за яким позивач його придбав. Заборона проведення робіт, на яких наполягає заявник обов`язково призведе до пошкодження майна і він, як власник, зазнає значних збитків, оскільки наступає зимовий період, тому необхідно підключити будівлю до комунікацій, включити опалення для збереження майна у належному стані. Також просить врахувати, що раніше по кримінальній справі вже задовольнялося клопотання позивача ОСОБА_3 і була прийнята ухвала, якою слідчий суддя наклав арешт на незавершене будівництво та заборонив вчиняти будь-які дії по його відчуженню, розпорядженню, а також вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт відносно зазначеного об`єкта. Однак суд апеляційної інстанції, врахував його (відповідача) доводи та скасував ухвалу і постановив нову, якою залишив тільки заборону відчуження та розпорядження будівлею.
В засідання апеляційного суду апелянт, позивач ОСОБА_3 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Яремчанського міського нотаріального округу Фріс П.Л. не з`явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.
З урахуванням положення частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги заперечив з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, вважав ухвалу суду законною та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Ухвала суду першої інстанції оскаржується тільки в частині відмови у задоволенні вимог заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт відносно вказаного незавершеного будівництва житлового будинку, тому відповідно до положень статті 367 ЦПК України законність ухвали в частині часткового задоволення заяви про забезпечення позову колегією суддів не перевіряється.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини 1 статті 150 ЦПК України.
Заходи забезпечення позову вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
За даними позовної заяви ОСОБА_2 та заяви про забезпечення позову предметом спору між сторонами є земельна ділянка площею 0,1450 га, кадастровий номер 2611092001:22:002:0947, та незавершене будівництво, об`єкт житлової нерухомості, відсоток готовності якого складає 75%, будинок АДРЕСА_2 , право власності на які на даний час зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 .
Зазначені об`єкти нерухомості були придбані ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується долученим останнім до матеріалів справи повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00027694608 від 08.09.2020 року, та відчужені 02.08.2019 року ОСОБА_5 , від імені та за довіреністю ОСОБА_3 , без відома та письмової на це згоди ОСОБА_2 , як другого із подружжя та співвласника майна.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №206856262 від 15.04.2020 року на даний час власником незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, відсоток готовності якого складає 75%, будинок АДРЕСА_2 , є відповідач ОСОБА_4 
13.06.2020 року за заявою ОСОБА_3 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №120200910110000121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України за фактом незаконного заволодіння групою осіб шляхом обману та зловживання довірою її майном – земельною ділянкою площею 0,145 га з кадастровим номером 2611092001:22:002:0947 та незавершеним об`єктом будівництва, що знаходиться за адресою: с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Стаїщі.
Згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2020 року про арешт майна спірна земельна ділянка площею 0,145 га з кадастровим номером 2611092001:22:002:0947 була поділена на дві земельні ділянки: площею 0,095 га з кадастровим номером: 2611092001:22:002:3112, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,050 га, кадастровий номер: 2611092001:22:002:3111, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1958112526110, що знаходяться за адресою: с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області участок Стаїщі, які на даний час належать на праві власності відповідачу ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та об`єкт незавершеного будівництва, заборонивши відповідачу ОСОБА_4 особисто або за його дорученням іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню та розпорядженню зазначеного об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку, до розгляду справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.
Суд правильно виходив з того, що вимоги ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт відносно вказаного об`єкта незвершеного будівництва житлового будинку є необґрунтованими та до задоволення не підлягають, оскільки не є пропорційними та становитимуть надмірне втручання у право власності відповідача, яке на даний час не скасоване, оскільки останній в результаті застосування зазначених заходів забезпечення позову буде позбавлений можливості користуватись своїм майном, в той час як питання щодо правомірності його володіння спірним майном є предметом судового розгляду та підлягає дослідженню в ході розгляду справи по суті.
Доводи апелянта ОСОБА_2 , що поза увагою суду залишилась та обставина, що будівельні роботи на спірному об`єкті продовжуються, внаслідок будь-яких будівельних робіт житловий будинок може бути не тільки добудовано, а й зруйновано чи пошкоджено, що може призвести до пошкодження чи знищення предмета спору, що у свою чергу може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вказані припущення заявника не є обґрунтованими, не підтверджені жодними доказами. Натомість відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що вклав у незавершене будівництво значну суму коштів, здав будинок у експлуатацію і вартість будинку на цей час згідно долученого відповідачем звіту про оцінку житлового будинку становить майже 6 млн. гривень, що у 80 разів більше вартості, вказаної у договорі, за яким позивач його придбав. Такі доводи відповідача, підтверджені доказами, ОСОБА_2 не спростував.
Однак, навіть незважаючи на необґрунтованість та неправдоподібність доводів ОСОБА_2 про те, що відповідач може пошкодити чи знищити майно, суд звертає увагу на те, що предметом позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є вимога про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, тому, пошкодження чи знищення незавершеного будівництва (ймовірність настання якого є малоймовірним) жодним чином не вплине на виконання рішення суду про задоволення позову та визнання недійсними договорів, якщо таке рішення буде ухвалене.
Твердження апелянта про те, що право користування ОСОБА_4 ніяк не може бути обмежено шляхом заборони проведення будівельних робіт, є його суб`єктивною думкою, а тому не беруться апеляційним судом до уваги. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції у оскарженій частині ухвали суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
З огляду на викладене та з урахуванням положень статті 375 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2020 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча                                                                М.Д. Горейко 
Судді:                                                                        В.А. Девляшевський
І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 25 листопада 2020 року