Номер провадження: 33/813/1182/20
Номер справи місцевого суду: 522/11892/20 
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року                                                                         м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Потапової Ж.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні її апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
зазначеною постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а також стягнутий судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.
       Постановою суду першої інстанції встановлено, що 09 липня 2020 року о 14 год. 55 хв. в м. Одесі по вул. В.Арнаутська, 68, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN QASHQAI, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків за допомогою «Drager Alkotest». Результат тесту виявився позитивним та склав 2.74 ‰. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, водій в присутності двох свідків відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 12.1, 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Потапова Ж.Б. просила поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що працівниками поліції було порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 є громадянином Республіки Молдова та йому належним чином не було роз`яснено право на перекладача, а в протоколі невірно зазначено його громадянство. 
Також захисник вказала, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 діяла редакція ст.130 КУпАП, в якій була відсутня норма, що передбачала відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Крім того, суд першої інстанції при винесенні постанови не дотримався вимог ст.268 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 не був присутнім у судовому засіданні, не отримував повістки про виклик до суду у встановленому законом порядку, про існування постанови дізнався випадково.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника Потапову Ж.Б., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. 
З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції, дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, винуватість ОСОБА_4 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №525368, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_5 п.2.9а Правил дорожнього руху України, а саме тими обставинами, що останній 09 липня 2020 року о 14 год. 55 хв. в м. Одесі по вул. Велика Арнаутська, 68, керував транспортним засобом NISSAN QASHQAI, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків за допомогою «Drager Alkotest». Результат тесту виявився позитивним та склав 2.74 ‰ (а.с.3).
Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_6 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу він не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.
Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.
Крім того, винуватість ОСОБА_4 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_4 складав 2,74 проміле (а.с.4)
Зазначений акт також був підписаний водієм ОСОБА_5 без будь-яких зауважень, що на думку апеляційного суду свідчить, про те, що останній погодився та визнав, що знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення огляд водія ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 7510», результат якого виявився позитивним та склав 2,74 проміле (а.с.3).
Крім того, факт перебування водія ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які показали, що огляд водія ОСОБА_5 на стан сп`яніння проводився за їх участю, а результат виявися позитивним. (а.с.7,8).
Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними доказами. При цьому захисник Потапова Ж.Б. не зверталась до апеляційного суду з клопотанням про допит вказаних свідків в судовому засіданні апеляційного суду, а тому, зважаючи на один з основоположних принципів судочинства - диспозитивність, у суду відсутні підстави для виклику вказаних свідків за власною ініціативою.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_9 наполягала на тому, що працівниками поліції були істотно порушені права ОСОБА_4 , передбачені ст.268 КУпАП, оскільки ОСОБА_5 є громадянином Республіки Молдова та йому належним чином не було роз`яснено право на перекладача.
З метою перевірки вказаних доводів та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення. На вказаному відеозаписі зафіксовано, що поліцейські спілкувались з ОСОБА_5 російською мовою, яку він та жінка, з якою він перебував на той момент, добре розуміли. 
Під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_5 не звертався з клопотанням про залучення йому перекладача. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №525368, який був підписаний ОСОБА_5 зазначено, що йому були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.
Під час апеляційного розгляду захисник Потапова Ж.Б. не навела будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_5 діяли неправомірно та порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд визнає безпідставними доводи сторони захисту про те, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VII виключається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а тому ОСОБА_5 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».
Відповідно до п.6) ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. 
Під скасуванням акта про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акта, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна. 
Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КпАП України, була посилена. Ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку, передбаченого ст.286-1 КУпАП
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що акта, який встановлював адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП не був скасований, оскільки така відповідальність була навпаки посилена (криміналізована).
Відповідно до положень ст.58 Конституції України та ч.2 ст.8 КпАП України Закон України від 22.11.2018 року № 2617 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» як такий, що посилює відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки ст.130 КпАП України не має зворотної сили, тобто не поширюється на адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КпАП України, які були вчинені до 01 липня 2020 року. Особи, які вчинили такі правопорушення до 01 липня 2020 року, згідно до ч.1 ст.8 КпАП України повинні нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч.1 ст.130 КпАП України у відповідній редакції цього Закону, які діяли до 01 липня 2020 року.
Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року внесені нові зміни до Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII, а саме виключені пункти/підпункти цього Закону, якими запроваджено нову редакцію ст.130 КпАП України та доповнено КК України статтею 286-1.
Таким чином, на теперішній час стаття 130 КУпАП діє в тій редакції, що діяла до 01 липня 2020 року.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним та належним чином вмотивованим. 
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_5 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Потапової Ж.Б. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Потапової Ж.Б. – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко