П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року
м. Рівне

Справа № 569/17534/16-ц
Провадження № 22-ц/4815/1110/20

Головуючий у Рівненському міському суді 
Рівненської області: суддя Харечко С.П.
Рішення суду першої інстанції проголошено
(вступна і резолютивна частини):
о 09 год. 09 хв. 21.07.2020 у м. Рівне Рівненської області 
Повний текст рішення складено: 29.07.2020

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач1: ОСОБА_2 ;
відповідач2: Редакція газети "7 Днів"; 

представники учасників справи: 
позивача - адвокат Кобилянська Ольга Олегівна;
відповідача1 - адвокат Власик Вікторія Яківна;
відповідача2 - ОСОБА_3 ;

за участі: позивача та представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кобилянської Ольги Олегівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Редакції газети "7 Днів" про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди, 
в с т а н о в и в:
У грудні 2016 року в суд звернувся ОСОБА_1 із зазначеним позовом до ОСОБА_2 та Редакції газети "7 Днів". Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місцевій газеті "7 Днів", а також в електронній версії цієї газети було надруковано та розповсюджено статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Автором вказаної статті було зазначено ОСОБА_2 . Вважає автора публічною особою, що він постійно дає різноманітні інтерв`ю в пресі, які в подальшому публікують на шпальтах місцевих газет, а також транслюють у різних телевізійних програмах місцевого рівня. Відповідач1 постійно наголошував у засобах мас-медіа про ту обставину, що ОСОБА_5 помер не природною смертю і з цього приводу він своєї думки не змінив. У статті " ІНФОРМАЦІЯ_15" ОСОБА_2 зазначав, що він якимось чином обізнаний в деталях смерті ОСОБА_5 , чим увів в оману міську громаду. 
Окрім цього, той факт, що позивач знаходився на лікуванні та в зв`язку з цим потребував операційного втручання, стверджено випискою із медичної карти хворого, виданої Львівською обласною клінічною лікарнею, епікризом кардіологічного відділення №1 Центральної міської лікарні м. Рівне. Громадськість міста, приватні підприємства, засоби масової інформації та значна кількість людей, що з власної ініціативи вирішили допомогти у збиранні коштів на операцію справді перераховували на картковий рахунок його матері певні суми грошових коштів. Тому твердження ОСОБА_2 , які висвітлено в оспорюваній статті, не відповідають дійсності, а як наслідок - порочать честь, гідність ОСОБА_1 , а також ущемляють його моральні якості. Не згоден із посиланнями відповідача1, а тому 30 вересня 2016 року позивачем на адресу останнього направлявся лист-вимога про спростування недостовірної інформації, проте його звернення було залишене без уваги. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 в місцевій газеті "7 Днів" та в її електронній версії було надруковано та розповсюджено статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_4 ". Її автором зазначено ОСОБА_2 . Не погоджуючись із висловленими твердженнями, вказував про те, що автор вкотре висвітлює його перед читацькою аудиторією аморальним чиновником, не підтверджує свої думки жодними фактами і доказами, чим підриває авторитет позивача серед жителів міста та області, порушує його права на честь, гідність і ділову репутацію. 08 листопада 2016 року він звертався з вимогою спростувати недостовірну інформацію, яку було опубліковано в газеті "7 Днів", однак ОСОБА_2 знову знехтував нею. 
Натомість ІНФОРМАЦІЯ_11 в тому ж самому друкованому органі і в його електронній версії було опубліковано статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", де автором виступив знову ж ОСОБА_2 . 
Позивач звертав увагу суду на те, що у його розпорядженні чи володінні, а також на інших речових правах не існує приватних структур, де би він мав би хоча б якусь частку як її учасник. Участі у так званих "різноманітних будівельних розбірках" він не бере, а покликання відповідача1 на це є голослівними і бездоказовими. Тому 20 вересня 2016 року ОСОБА_1 на адресу автора знову направлено письмову вимогу щодо спростування недостовірної інформації, яка теж залишилася без реагування. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 в місцевій газеті "7 Днів" та в її електронній версії було оприлюднено статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", які до друку подав як автор ОСОБА_2 . На думку позивача, в статті перекручено факти, поширено недостовірну інформацію, чим ущемлено його моральні, професійні, ділові якості та порушено його честь. В зв`язку з цим 19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 знову звернувся до відповідача1 з вимогою про спростування недостовірної інформації, яку залишено без відповіді.
ІНФОРМАЦІЯ_8 в місцевій газеті "7 Днів" та в її електронній версії було опубліковано статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", де автором виступив також ОСОБА_2 .
Реагуючи на дану статтю, 19 жовтня 2016 року позивач знову подав письмову вимогу до автора статті щодо спростування недостовірної інформації. Зазначена вимога знову залишилася без відповіді.
ОСОБА_1 вважає, що поширення оспорюваної інформації в статтях ОСОБА_2 необмеженому колу осіб показує усвідомлення їх автором її неправдивість, що не тільки передбачає настання негативних наслідків, але й намір відповідача1 на їх настання. Уводячи в оману читачів, він намагається переконати їх в корисливих, меркантильних мотивах його діяльності, зокрема в тому, що він нібито є дуже заможною людиною, вимушує своїх підлеглих до вчинення корупційних діянь, тобто є аморальним чиновником і який не відповідає посаді, яку обіймає. Разом з тим, ОСОБА_2 намагається створити враження для необмеженого кола осіб про нібито його пряме і безпосереднє відношення до корупційних діянь, що зневажає Конституцію України. Переконаний, що оспорювані статті написані в образливому тоні з застосуванням наклепу та власних вигадок і поширені з метою дискредитувати його серед жителів м. Рівне, колег, підлеглих, друзів, близьких та рідних. Оприлюднена інформація нівелює його позитивну соціальну оцінку серед оточуючих, чим порушує особисті немайнові права та завдає шкоди особистим немайновим благам, а саме мати репутацію особи, яка не вчиняла протиправних діянь, особи, яка є компетентною у галузі будівництва, особи, яка не є корупціонером та аморальним чиновником. Вважає, що внаслідок цілеспрямованих дій ОСОБА_2 з приводу поширення оспорюваної інформації про нього через усвідомлення відповідачем1 результатів своїх дій, які опорочили честь, гідність та ділову репутацію йому було завдано значної моральної шкоди. Ця шкода полягає у втратах немайнового характеру в результаті приниження честі, гідності і ділової репутації як громадянина України, державного службовця, громадського діяча та публічної особи. Ці дії ускладнили ускладнили нинішнє та подальше активне громадське життя, ділові стосунки з колегами, підлеглими, мешканцями населеного пункту, рідними, близькими, друзями, що негативно сприймають нібито вчинені ним дії та поширену оспорювану інформацію. При цьому дана інформація викладена в статтях за авторства ОСОБА_2 відображається на його здоров`ї, здоров`ї близьких, внаслідок чого вони були змушені звертатися до лікарів за спеціалізованою допомогою.
З огляду на наведене просив суд 
1. Визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_1 відомості, що поширені ОСОБА_2 та Комунальним підприємством "Редакції газети "Сім днів" Рівненської міської ради у статті " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті "7 Днів", а саме "Величезний резонанс у Рівному викликала публікація в ЗМІ розмови начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції ОСОБА_1 зі своїми підлеглими. Цей діалог, перекладений добірним російськомовним лихослів`ям, тобто матюками та нецензурними висловами, доступний за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 ", "Зокрема з аудіозапису слідує, що посадовець є дуже багатою людиною, котра "27 років у бізнесі і всьо про всіх знає", з величезними статками та нерухомістю: "У мене є дачка в Дюксині , дачка в Новоукраїнці, база на Князя Володимира і мені тут комфортно"… "На мій погляд, така розмова притаманна для посадовця, котрий, прийшовши до влади, вимагає робити корупційні діяння на особисту користь.", "Про те, що будівельну галузь лихоманить з приходом цього діяча, через постійні скандали і конфлікти, відомо всім. Текст розмови, котрий оприлюднений в тому числі на шпальтах "РВ" (02.06.2016), сприймається як глибокий моральний занепад чиновника"… "Крім того, в аудіо записі, в котрому фігурує ОСОБА_1 , простежується важлива інформація для слідства щодо вбивства головного архітектора Рівного ОСОБА_5 і він навіть знає деталі: " ОСОБА_5 без сознанія… В хірургію ніхто не пускає. Я даже знаю по якому і що. Во врємєна бєзпрєдєла випендрюватися (слово замінене на більш м`яке - Ред.) не варто"… " В той же час використовує картковий рахунок своєї мами на власні потреби - під виглядом благодійної допомоги на своє лікування відкриває благодійний рахунок. Мене та багатьох рівнян обурює те, що забезпечена людина, котра сидить на мільйонних фінансових потоках, отримує достойну заробітну плату, простягає руки, з показовими трьома перснями, до кишень простих людей. Це звичайна маніпуляція, тому що аналіз черговості подій показує, що, так званому, лікуванню передувало кримінальне провадження проти ДАБІ "від 20 квітня 2016 року про зловживання службовим становищем з корисливих мотивів. Потім, за дивним збігом обставин, ОСОБА_1 дременув на лікування. Аж поки місцева мафія прокурорів на чолі з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 не спустила справу на гальма... Шкода лише довірливих рівнян, які переказали гроші циніку, котрий скористався рідними людьми для своїх інтриг"; Відомості, поширені відповідачами щодо ОСОБА_1 у статті "ІНФОРМАЦІЯ_4", яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_3 в газеті "7 Днів", а саме: "Підозра виникає вже тоді, коли поглянути на сам факт призначення. Навесні 2015 року приписують впливові з виконавчої влади ОСОБА_1 на посаду"… "Оскільки ця посада є надзвичайно відповідальною, від рішень цього посадовця залежить безпека життя десятків тисяч рівнян і жителів області, то виникає питання: хто і для чого міг призначити людину без досвіду роботи за спеціальністю? Відповідь може бути одна: це звичайна диверсія. Оскільки немає належного контролю. Навіть з тієї причини, що інспекцію будівельну очолила людина з сумнівною репутацією. Людина, котра не впізнає свій голос на аудіоплівках і відома лише тим, що хоче розібратися з безпритульними песиками"… "Недарма величезний резонанс у Рівному викликала розмова притаманна посадовцю, котрий, прийшовши до влади, вимагає від підлеглих корупційних дій. Про те, що будівельну галузь області лихоманить з приходом цього діяча через постійні конфлікти і скандали, відомо всім"… "достойнішого" кандидата в Рівненській області на посаду керівника ДАБІ не знайшлося. За відсутності достатнього рівня фахової та професійної підготовки, досвіду роботи в будівельній галузі, у сфері державного контролю та управління Мічуда "береться" керувати контролюючим органом в будівництві, "управляти" спеціалістами, які в декілька разів грамотніші за нього, знаючи при тому, що у всьому знайде для себе користь та вигоду"… "Проте найсумніше в цій історії те, що "бурштинова мафія забудовників" і виконавча влада просто використовують цього посадовця в своїх цілях. Коли ж розпочнеться повальний будинкопад, він просто зникне як небажаний свідок". Відомості, поширені відповідачами щодо ОСОБА_1 у статті "ІНФОРМАЦІЯ_5", яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_11 в газеті "7 Днів", а саме: "так це і є приклад дотримання високої культури спілкування чиновником такого високого рівня в області. Чи є в ОСОБА_1 свої університети, він "з того світу…, я по фєні говорю, і з бандитами, і з бізнесменами, і з чиновниками", а тепер вже і з простими людьми через телевізор"… "По-перше, антураж гостя. Зміст, псевдотема та ідеї, котрі пропагує, зникнуть в півкулях головного мозку глядачів вже через годину, а антураж з елементами фрік-шоу залишиться назавжди. Точніше, його химерна футболка з величезною зеленою коронованою жабою, котра почиває на грудях чиновника-панка. По-друге, дивовижний статусний лексикон, притаманний йому діалект, а ще б правильніше сказати "жаргон": "ми косим тринь-траву и всьо равно", "бакси", "фантом", "шара", "закажем", "порешаем", "лупатим", "пограться мускулами" і т.д. Де ж таких манер і стилю спілкування набрався ОСОБА_1 ? Фантастична шкода життя і квазіосвітні здобутки, про які ми писали раніше"… "якого рекомендував на своє місце колишній спеціаліст у будівельній галузі ОСОБА_1 . Вони всі гуртом беруть участь у різноманітних будівельних розбірках, зокрема, як це було у протистоянні з музейними працівниками", "Також, зважаючи на хаотичну забудову Рівного, такі підходи однозначно не ґрунтуються на нормативно-правових актах". Відомості, поширені відповідачами щодо позивача у статті " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_6 в газеті "7 Днів", а саме: "Зокрема, з сумнозвісного аудіозапису ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) випливає, що посадовець використовує ці склади та цим пишається, що є дуже багатою людиною, котра "27 років у бізнесі і всьо про всіх знає", з величезними статками та нерухомістю: "У мене дачка в Дюксині , дачка в Новоукраїнці, база на Князя Володимира і мені тут комфортно"… "Можливо, ОСОБА_1 забрав ПКФ "Мека" з собою в управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області? До того ж, в контролюючих та правоохоронних органів до цих оборудок є запитання, котрі цікавлять небайдужих громадян"… "рекомендував на своє місце колишній спеціаліст у будівельній галузі ОСОБА_1 . Припускаю, що вони гуртом беруть участь у різноманітних будівельних розбірках", "…його колишня "Асоціація" з ним дуже плідно та тісно "співпрацює" і є інструментом тиску та перерозподілу будівельного бізнесу та галузі". Відомості, поширені відповідачами щодо ОСОБА_1 у статті " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", яка була опублікована ІНФОРМАЦІЯ_8 у газеті "7 Днів", а саме: "Проте є посадовець, котрий "27 років у бізнесі і всьо про всіх знає". Незважаючи на те, що від його знань лихоманить всю будівельну галузь області, він продовжує свою епопею якось уже по-дитячому. Його поведінка не відповідає вимогам і статусу посадової особи. Згадайте дивовижний лексикон, точніше жаргон: "ми косим тринь-траву і всьо равно", "бакси", "фантом", "шара", "закажем", "порєшаєм", "лупатим", "пограться мускулами", та наголошує на тому, що - цитую: "Такою лексикою чиновник хизується через ЗМІ та телебачення"".
2. Зобов`язати ОСОБА_2 та Комунальне підприємство "Редакції газети "7 Днів" Рівненської міської ради не пізніше 15 (п`ятнадцяти) днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати відомості, поширені відповідачами у статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" від ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті "7 Днів", спростувати відомості, поширені відповідачами у статті " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від ІНФОРМАЦІЯ_3 в газеті "7 Днів", спростувати відомості, поширені відповідачами у статті " ІНФОРМАЦІЯ_5 " від ІНФОРМАЦІЯ_11 в газеті "7 Днів", спростувати відомості, поширені відповідачами у статті " ІНФОРМАЦІЯ_7 " від ІНФОРМАЦІЯ_6 в газеті "7 Днів", спростувати відомості, поширені відповідачами у статті " ІНФОРМАЦІЯ_12 " від ІНФОРМАЦІЯ_8 в газеті "7 Днів" шляхом опублікування (розміщення) в газеті " 7 Днів " статті за авторства ОСОБА_2 з урахуванням визнаних судом недостовірних відомостей, та оприлюднення на шпальтах газети "7 Днів" резолютивної частини рішення суду в частині, яка стосується визнання недостовірних відомостей, поширених відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_8 у газеті "7 Днів".
3. Заборонити ОСОБА_2 публікувати та поширювати будь-яку інформацію щодо ОСОБА_1 як фізичної особи без особистої згоди позивача.
4. Витрати, пов`язані зі спростуванням відомостей, поширених відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_8 у газеті "7 Днів" покласти на ОСОБА_2 .
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 000 гривень моральної шкоди.
6. Стягнути з відповідача1 на користь позивача сплачений судовий збір та 40 000 гривень витрат на правову допомогу. 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 липня 2020 року  ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 , Редакції газети "7 Днів" про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди.
У поданій апеляційній скарзі представник позивача - адвокат Кобилянська О.О.  покликається на незаконність і необґрунтованість рішення суду, що фактично полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи, які призвели до порушення норм процесуального права при оцінці доказів, а також у незастосуванні норм матеріального права, які підлягали застосуванню. 
На її обґрунтування зазначалося про відсутність в оскаржуваному рішенні вказівок і мотивів, з яких суд прийшов до висновку про те, що оспорювана інформація є оціночним судженням. Вважає, що такі твердження суперечать положенням ч. 2 ст. 471 Закону України "Про інформацію" та роз`ясненням п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи".
Щодо статті "ІНФОРМАЦІЯ_2", що опублікована ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті "7 Днів", то, на переконання заявника, вона містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При цьому доводи ОСОБА_1 вважає підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами - відповіддю ДАБІ від 15.07.2016 №40-501-(90-8)\6840, Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, публікацією у "Рівне вечірнє" статті "Це 2016-й. Час повного свавілля" від 02.06.2016, випискою №11831\982 про перебування на стаціонарному лікуванні, наявністю СD-дисків з інформацією про обставини справи.
Не згоден заявник і з висновками суду про оціночні судження, що висловлені у статті "ІНФОРМАЦІЯ_4" від ІНФОРМАЦІЯ_3. Так, оспорювана стаття порушує немайнові права позивача через те, що вказує на вибірковість (неповноту) оприлюднення інформації, адже ОСОБА_2 опублікував лише частину даних про освіту ОСОБА_1 . Тому дії відповідача1 свідчать про безпосередню заінтересованість у формуванні серед читацької аудиторії негативного ставлення до позивача і жодним чином не підтверджують його покликань про намір донести до читачів суспільно значущу інформацію. Заявник посилається на те, що насправді ОСОБА_1 здобув шість видів вищої освіти за різними спеціальностями, в т.ч. і в 2015 році за кваліфікацією "Інженер-будівельник". Неодноразове твердження ОСОБА_2 про належність голосу на аудіозаписі позивачу не підтверджена жодними доказами та є першоджерелом, позаяк усі інші статті лише припускають ймовірність належності голосу ОСОБА_1 .
Вважаючи, що стаття "ІНФОРМАЦІЯ_5" від ІНФОРМАЦІЯ_11 порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 на честь, гідність та ділову репутацію, заявник посилається на те, що позивач не брав участі у телепрограмі на телеканалі "Сфера-ТВ", яка носить розважальний і має постановочний характер. Твердження ОСОБА_2 про те, що оспорювана інформація носить іронічний зміст, не відповідають дійсності. При цьому ОСОБА_1 не має своїх власних структур та не є дотичним до різноманітних будівельних розборок, про що наголошував автор оспорюваної статті. 
Суперечать обставинам справи висновки суду про оціночність суджень у статті " ІНФОРМАЦІЯ_7 " від ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки відповідачі не переконалися у належності голосу, який розповідає про використання складів по АДРЕСА_1 та приміщенням ППФ "Мека", гроші за що до бюджету не потрапили. Крім невстановленого походження голосу, ці обставини спростовуються відповіддю ДАБІ України від 15.07.2016 №40-501-(90-8)\6840, Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та відповіддю ППФ "Мека" від 14.02.2018 №14022018/1. Тобто оспорювана інформація, що міститься у вказаній статті, є недостовірною і тому порушені суб`єктивні цивільні права позивача підлягають судовому захисту. 
Недостовірною заявник вважає й інформацію, що зафіксована у статті "ІНФОРМАЦІЯ_9" від ІНФОРМАЦІЯ_8. Так, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 здійснювалася належна перевірка оспорюваної інформації перед її оприлюдненням. Також в подальшому, після відкриття провадження у справі, відповідач1 змінив свої переконання з приводу належності голосу на аудіозаписі та у статті "ІНФОРМАЦІЯ_16 " від ІНФОРМАЦІЯ_17, зазначивши, що зафіксований голос схожий на голос ОСОБА_1 .
На думку заявника, помилковість застосування норм матеріального права полягає у незастосуванні до спірних відносин положень ст.ст. 3,4,6 Резолюції 1165 Парламентської Асамблеї Ради Європи, ст.ст. 6, 10 Конвенції про права людини і основоположні свободи, ст. 68 Конституції України, ст.ст. 13, 275, 297 ЦК України, ст. 28 Закону України "Про інформацію".
З приводу хибності висновків про відмову в позові про відшкодування моральної шкоди, то зазначалося про таке. Через оспорювану інформацію було порушено честь, гідність і ділову репутацію позивача, що полягало у представленні його серед читацької аудиторії аморальним чиновником, корупціонером, людиною, що має причетність до корупційних дій, поставлено під сумнів моральні, професійні якості ОСОБА_1 , компетентність його як фізичної особи і державного службовця. Дана інформація побудована у формі фактичних тверджень, містить несправедливі висловлювання, ганебні погляди на його людський образ, намір спотворити суспільну думку про нього та про уявлення щодо людських і професійних якостей та здібностей. Тому вважає, що відповідною і достатньою компенсацією буде відшкодування на користь позивача 100 000 гривень моральної шкоди.
Заявник висловив свої думки і щодо наявного в матеріалах справи висновку експертів №526/527 комісійної криміналістичної експертизи відео-звукозапису. Зокрема, покликається на відсутність голосових зразків, які не відбиралися у ОСОБА_1 , що є порушенням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.
З викладених міркувань просить рішення суду першої інстанції скасувати, задовольнивши позов до ОСОБА_2 та Редакції газети "7 Днів" та стягнувши усі понесені і документально підтверджені судові витрати у справі.
Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подавався, хоча про таке право їм було роз`яснено.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Залишаючи вимоги позивача без задоволення, суд першої інстанції правильно виходив із відсутності правових підстав для задоволення позову, а також із того, що позивачем не було надано належних, достовірних і допустимих доказів про те, що оспорювана ним інформація, яка міститься у надрукованих в газеті "7 Днів" та її електронному варіанті статтях " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від ІНФОРМАЦІЯ_1, " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від ІНФОРМАЦІЯ_3, ""ІНФОРМАЦІЯ_5" від ІНФОРМАЦІЯ_11, "ІНФОРМАЦІЯ_7" від ІНФОРМАЦІЯ_6 та "ІНФОРМАЦІЯ_9 " від ІНФОРМАЦІЯ_8, є фактичними твердженнями, що принижує його гідність, честь і ділову репутацію, а тому порушує й особисті немайнові права. Тобто оспорювану інформацію було визнано оціночними судженнями ОСОБА_2 як автора статей.
Окрім того, суд зазначав, що ОСОБА_1 на час публікації даних статей в засобах масової інформації обіймав посаду державного службовця - очолював управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, тобто межа допустимої критики щодо нього виявилася значно ширшою, ніж до пересічної приватної особи, і він це повинен був усвідомлювати та розуміти.
Як з`ясовано судом, і ці обставини не заперечуються сторонами, ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті "7 Днів", яка видається у м. Рівне, та електронній версії газети було оприлюднено статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Автором статті зазначено відповідача1.
ІНФОРМАЦІЯ_3 в цій самій газеті та її електронній версії надруковано статтю за авторства ОСОБА_2 , яка носить назву " ІНФОРМАЦІЯ_4 ".
Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_11 , в газеті "7 Днів" і її електронній версії знову тим самим автором було надруковано статтю " 
ІНФОРМАЦІЯ_5" ІНФОРМАЦІЯ_6 в тому ж друкованому органі та його електронній версії опубліковано статтю "ІНФОРМАЦІЯ_7", де автором виступив знову ж відповідач1.
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_8 , в газеті "7 днів" та її електронній версії ОСОБА_2 надруковано статтю під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_9 ".
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу незгоди ОСОБА_1 із достовірністю інформації, яка наведена у вказаних п`яти статтях, що надруковані у газеті "7 Днів". Він вважав, що ця інформація, ґрунтуючись на фактичних даних, є такою, що не відповідає дійсності, а тому порушує його особисті немайнові права, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію.
Зокрема, покликався на недостовірність того, що автор статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" вказує про те, що позивачу було відомо, що ОСОБА_5 помер не природною смертю і з цього приводу він своєї думки не змінив, що він якимось чином обізнаний в деталях смерті ОСОБА_5 . Також ОСОБА_1 не знаходився на лікуванні та не потребував операційного втручання. Громадськість міста, приватні підприємства, засоби масової інформації та значна кількість людей, що з власної ініціативи вирішили допомогти у збиранні коштів на операцію, перераховували на картковий рахунок його матері певні суми грошових коштів задля його лікування. Також позивач не погоджувався із твердженнями про те, що публікація в засобах масової інформації його розмови як начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції зі своїми підлеглими викликала певний резонанс. Автор при цьому зазначав, що діалог перекладений добірним російськомовним лихослів`ям (нецензурними висловлюваннями), ОСОБА_1 є дуже багатою людиною, котра тривалий час у бізнесі і йому все відомо про всіх, він має величезні статки та нерухомість.
Щодо статті під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", то не погоджувався із висловленими думками автора про його аморальний образ як державного службовця, а також зазначав про відсутність будь-яких доказів про це. Зокрема, вказано, що посада, яку обіймав позивач, є надзвичайно відповідальною, від його рішень залежить безпека життя десятків тисяч рівнян і жителів області, тоді як він не має відповідного досвіду роботи за спеціальністю, що у ОСОБА_1 репутація є сумнівною, а прийшовши до влади, він вимагав від підлеглих вчинення корупційних дій. 
Стаття "ІНФОРМАЦІЯ_5" містить інформацію про те, що у розпорядженні, володінні та на інших речових правах у позивача перебувають приватні структури, хоча вважав це недоведеними обставинами. Автор вказував, що, зі слів позивача, останній спілкується з бандитами, бізнесменами і чиновниками. Висміювалася його футболка з зеленою коронованою жабою, його обізвано чиновником-панком. Зазначалося про наявність притаманного ОСОБА_1 характерного лексикону, який названо жаргоном, а також про його участь у різноманітних будівельних розбірках, зокрема, як це було у протистоянні з музейними працівниками. 
Не погоджувався і з викладеною інформацією у статті "ІНФОРМАЦІЯ_7", оскільки, на його думку, автором було перекручено факти, поширено недостовірну інформацію, чим ущемлено його моральні, професійні, ділові якості та порушено честь. Зокрема, міститься інформація про наявність у позивача великої кількості об`єктів нерухомого майна, висловлювалася думка, про те, що він забрав ПКФ "Мека", власником якого раніше був, з собою в управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, а також, що в контролюючих та правоохоронних органів до оборудок за участі ОСОБА_1 є певні питання, котрі цікавлять небайдужих громадян. 
Стосовно інформації, що зафіксована у статті під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", то там зазначалося про те, що від знань позивача лихоманить всю будівельну галузь Рівненської області. Покликаючись на лексику ОСОБА_1 , автор вважав, що його поведінка не відповідає вимогам і статусу посадової особи. 
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних відносин до застосування не підлягають норми матеріального права, на чому наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано повністю відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Згідно зі ст.ст. 269-270 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.
Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.
Відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.
Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним. 
За правилами ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст.ст. 94, 277 ЦК України та ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.
До складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для захисту честі, гідності та ділової репутації як особистих немайнових прав особи, є сукупність таких обставин:
а.) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб;
б.) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;
в.) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;
г.) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
З роз`яснень, що дані Пленумом Верховного Суду України у п. 15 постанови від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вбачається, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).
Норми статей 30 і 471 Закону України "Про інформацію" вказують, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (гіпербол, алегорій, сатири). оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.
Абзацом третім п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедент ній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Приходячи до переконання про залишення оскаржуваного рішення без змін, колегією суддів визнається правильним і те, що суд попередньої інстанції при вирішенні справи обґрунтовано врахував також і рішення Європейського суду з прав людини у справах Лінгенс проти Австрії" та "Українська Прес-Група" проти України".
Так, рішенням від 08 липня 1986 року у справі "Лінгенс проти Австрії" розрізнено факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Щодо рішення від 29 березня 2005 року у справі "Українська Прес-Група" проти України", то Європейський суд з прав людини зазначив, що публікації містили критику двох політиків, яка була викладена жорсткою, полемічною, саркастичною мовою. І що для позивачів вони були образливими і навіть шокуючи ми. Проте, обираючи свою професію, вони залишили себе відкритими для судової критики і пильного нагляду, це той тягар, який політики мають прийняти в демократичному суспільстві.
З роз`яснень абз. третього, четвертого п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах захисту гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" видно, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.
У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
Тобто ОСОБА_1 , будучи начальником управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, був зобов`язаний в будь-який момент очікувати висловлення відповідної критики з приводу своєї публічної роботи та пов`язаної з нею діяльності (наприклад, виступи на місцевому телебаченні тощо). Тому зазначені оціночні судження хоча й висловлені у гострішій та критичнішій формі, ніж це, можливо, і не допускалося б за інших обставин і щодо інших - пересічних приватних осіб, не порушують його особистих немайнових прав, а саме гідності, честі та ділової репутації.
З приводу переконання ОСОБА_1 про те, що оспорювана інформація носить характер фактичних тверджень, то з ними суд першої інстанції правильно не погодився.
Так, пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах захисту гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вказує, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України (аналогічна норма міститься і в ст. 12 ЦПК України в редакції 2017 року) обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. 
Крім того, за своїм змістом інформація, що висловлена у п`яти статтях, які опубліковані у газеті "7 Днів", не є фактами, а визнається судом як певна критика відповідача1 щодо діяльності позивача як начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, тобто очевидно є оціночними судженнями.
Поготів, абзацом четвертим п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах захисту гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз`яснено, що якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.
Щодо доводів апеляційної скарги про недодержання судом норм процесуального права, то з ними погодитися колегія суддів не може.
Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Помимо викладеного, чіткий і вичерпний перелік випадків, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, наведено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Проте будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів, що спонукали би до хибного розв`язання спірних правовідносин, чи інших обставин, які є обов`язковим мотивом для унеможливлення законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, заявником зазначено не було, матеріали справи не містять, а апеляційним судом не здобуто.
Не заслуговують на увагу і аргументи автора апеляційної скарги про неправильність застосування норм матеріального права, оскільки суперечать обставинам справи та вимогам закону. 
Решта тверджень апеляційної скарги є необґрунтованими і з ними погодитися також не можна.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
У справі "Рябих проти Росії" (заява №52854/99, рішення від 24 липня 2003 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 § І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення мають використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень.
Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.
В силу правил ст. 141 ЦПК України понесені і документально підтверджені заявником судові витрати поверненню не підлягають через відхилення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кобилянської Ольги Олегівни залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 липня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 24.11.2020

Головуючий :                                                                 С.В. Хилевич

Судді:                 Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків