ПОСТАНОВА
Іменем України

10 грудня 2020 року 
Київ
справа №686/4414/20
адміністративне провадження №К/9901/30097/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В., 
суддів Губської О.А., Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянув у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її адвокатом Чухась Майєю Степанівною,
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року (колегія суддів у складі головуючого судді Франовської К.С., суддів: Кузьменко Л.В., Совгири Д.І.)
у справі №686/4414/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області
про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
I. ПРОЦЕДУРА
1.  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 207142 від 5 лютого 2020 року, винесеної інспектором роти №4 батальйону Управління Патрульної поліції ДПП у Хмельницькій області молодшим лейтенантом поліції Забродським І.П., якою на позивачку накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, у зв`язку з порушенням пункту 15.9 «и» ПДР, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
2. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 квітня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено, визнано протиправною та скасовано спірну постанову, справу про адміністративне правопорушення закрито.
4. У серпні 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чухась М.С. звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення щодо стягнення із відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 судового збору, понесеного у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
5. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовлено.
6. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.
7. Ухвалою Верховного Суд від 16 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.
8. Відмовляючи в задоволенні заяви позивачки про розподіл судових витрат, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ні під час звернення до суду з позовом, ні під час подання апеляційної скарги, позивачка не порушувала питання про відшкодування судових витрат.
9. Питання розподілу судових витрат відноситься до предмету дослідження і обговорюється в процесі розгляду справи. Висновки суду щодо порядку розподілу викладаються у мотивувальній частині рішення, а прийняте рішення - у резолютивній частині.
10.          Оскільки питання відшкодування витрат позивач не порушувала, то суд і не входив у обговорення цього питання при ухваленні судового рішення в справі, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо порушеного позивачкою питання.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11.           ОСОБА_1 у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вважає, що цей суд допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
12.          Позивачка, посилаючись на положення статей 132, 139, 142, 252 КАС України, вважає, що суд апеляційної інстанції повинен був задовольнити її заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути на її користь понесені нею судові витрати.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.
14.          Спірним на стадії касаційного провадження у цій справі є стягнення судових витрат, понесених стороною, в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
15.          Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 322 КАС України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
16.          Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
17.          Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
18.          За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
19.          Положеннями пункту 4 частини першої статті 322 КАС України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини, в якій зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
20.          Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що розподіл судових витрат, зокрема, судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється судом апеляційної інстанції у постанові цього ж суду. 
21.          Якщо ж таке питання судом у постанові не вирішено, то за заявою учасника справи чи з власної ініціативи суд повинен ухвалити додаткове рішення, яким здійснити розподіл судових витрат, зокрема, судового збору, незалежно від того чи порушував заявник таке питання в апеляційній скарзі чи ні.
22.          Як убачається з матеріалів справи, за подання до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 630 грн 60 коп. згідно з квитанцією Городоцького відділення Хмельницької філії АТ КБ «Приватбанк» від 19 червня 2020 року №0.0.1742571124.1.
23.          Розмір сплаченого позивачкою судового збору відповідає розміру, передбаченого Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір», ураховуючи правові висновки, зроблені Великою Палатою Верховного Суду в справі №543/775/17 (постанова від 18 березня 2020 року).
24.          Оскільки судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 2 липня 2020 року, якою скасовано рішення суду першої інстанції, не вирішено питання про судові витрати, заява скаржниці підлягає задоволенню шляхом ухвалення постанови про відшкодування на її користь документально підтверджених витрат на сплату судового збору в розмірі 630 грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
25.          За таких обставин, слушними є зауваження позивачки до законності оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки цей суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
26.          Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її адвокатом Чухась Майєю Степанівною, задовольнити.
Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в справі №686/4414/20 скасувати.
Ухвалити в справі №686/4414/20 постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення в справі додаткового рішення задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі в розмірі 630 грн 60 коп. (шістсот тридцять гривень 60 копійок).
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Судді	М.В. Білак  О.А. Губська  Ж.М. Мельник-Томенко