ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4511/19  Номер провадження 33/814/117/20	Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н. В.  Доповідач ап. інст. Томилко В. П.	

Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Гавриленко Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2019 року,-
В С Т А Н О В И В :
Даною постановою ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави. 
 Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 , визнаний винуватим у тому, що 13.10.2019 року близько 03 години в м. Кременчук по вул. С. Крушельницької, 42, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем КП «Кременчуцький обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради», результат позитивний.
Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову судді, закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що він не заперечує, що перебував стані алкогольного сп`яніння, при цьому заперечує сам факт керування транспортним засобом, також в матеріалах справи відсутні дані, про те що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що медичний огляд пройшов після погроз застосування фізичного насилля висловлених працівником поліції, отже цей огляд є недійсним. 
В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.
Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду виконані в повному обсязі.
Так, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , суддя суду першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 296818 від 13.10.2019 року; відеозапис, поданий працівниками поліції, висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 626 від 13.10.2019 року, рапорт від 13.10.2019 року поліцейського Комарова В.
Проаналізувавши зазначені докази суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Із вказаним висновком судді погоджується і апеляційний суд.
Натомість, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та численні процесуальні порушення, допущенні працівниками поліції, не ґрунтуються ні на нормах закону, ні на фактичних обставинах справи, а тому вищевикладених висновків судді не спростовують.
Як вбачається із протоколу про адмінправопорушення серії БД № 296818 від 13.10.2019 року, 13.10.2019 року 03 год. в м.Кременчук по вул. С.Крушельницької, 42, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем КП «Кременчуцький обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради», результат позитивний.
Так , за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналізуючи доводи апеляції у контексті вимог законодавства, апеляційний суд вважає неспроможними доводи про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, через відсутність стану алкогольного сп`яніння , оскільки в справі мається висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 626 від 13.10.2019 року, який дав позитивний результат. 
Аналіз відеозапису з камер поліцейського свідчить, що особа після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, намагається залагодити ситуацію із поліцейськими. 
Щодо доводів апеляції про допущенні працівниками поліції процесуальні порушення, а саме того факту, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то вони також на знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_2 погодився на проведення огляду на стан сп`яніння в КП « Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері Полтавської ради»,, огляд дав позитивний результат. 
Тобто, працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.
Крім того, положеннями п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ №1452/7356 від 09.11.2015 року передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Отже, доводи захисника Пінчук Ю.В. про порушення порядку проведення медичного огляду на стан сп`яніння у зв`язку з не проведенням огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 працівниками поліції на місці не заслуговують на увагу, так як норми закону працівниками поліції не були порушені. 
Також, не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта стосовно того, що відсутні докази того, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, так як це спростовуються відеозаписом з відеореєстратора автомобіля працівників поліції.
Посилання апелянта на те, що його автомобілем керувала інша особа, а саме ОСОБА_3 , та порушення вимог чинного законодавства з боку працівників поліції при його затриманні є необгрунтованими і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. 
Не надав будь-яких доказів цього і сам  ОСОБА_2 , з  огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею і доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника,який не є водієм, так як не отримував посвідчення водія, а є іншою особою, яка керувала траспортним засобом, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено. 
Зважаючи на вищевикладене, постанову судді необхідно залишити без змін , а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2019 року року стосовно ОСОБА_2 – без змін.
Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає. 
     Суддя Полтавського
апеляційного суду В.П.Томилко.