ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 листопада 2020 року           справа №812/1008/17 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохін А.А.
                                  Гайдара А.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду (суддя - Секірська А.Г.) від 17 серпня 2017 року (повний текст постанови складено 20 серпня 2017 року у м.Сєвєродонецьк) по справі №812/1008/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення сум військового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною дію щодо ненарахування та невиплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.11.2015р. по 30.11.2015р., грудень 2015 року, з 01.01.2016р. по 20.01.2016р.; зобов`язання видати накази про виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період 07.11.2015р. по 30.11.2015р., грудень 2015 року, з 01.01.2016р. по 20.01.2016р.; визнання протиправною дію щодо незаконного оподаткування військовим збором грошового забезпечення, у тому числі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період служби в поліції протягом січня-червня 2016 року; стягнення з за період листопад - грудень 2015 року і січень 2016 року винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення у розрахунку на місяць, а саме: за період з 07.11.2015р. по 30.11.2015р. - 4 857,60 грн, за грудень 2015 року - 5 834,52грн, за період з 01.01.2016р. по 20.01.2016р. - 3 812,90 грн, загальна сума стягнення складає 14505,02 грн; стягнення безпідставно утримані суми військового збору з мого грошового забезпечення, у тому числі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в січні-червні 2016 року у розмірі 914,33 грн..
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період з 07.11.2015р. по 30.11.2015р. - 4857,60 грн, за грудень 2015 року - 5834,52 грн, за період з 01.01.2016р. по 20.01.2016р. - 3812,90 грн, а всього за період з 07.11.2015р. по 20.01.2016р. у розмірі 14505,02 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; стягнуто безпідставно утриману з грошового забезпечення, в тому числі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, за період січень - червень 2016 року, суму військового збору в розмірі 914,33 грн.. В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що при прийнятті рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не зазначив, до якої категорії осіб, зазначених в постанові КМУ № 24 від 31.01.2015 року та наказу МОУ від 02.02.2015 року № 49 позивачу повинні нараховувати та виплачувати винагороду за участь в АТО, вказуючи, при цьому, що вказаною постановою та наказом регламентувався порядок виплати винагороди за участь в АТО міліціонерам та не поширюється на поліцейських, а поширюється тільки на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів, тобто, на думку апелянта, посилання суду першої інстанції на постанову КМУ № 24 від 31.01.2015 року є хибною. Крім того, апелянт вказує, що ГУНП в Луганській області не отримувало фінансування на виплату винагороди у спірний період. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі позивача у проведенні антитерористичної операції, за яку постановою КМУ №24 від 31.01.2015 року встановлено виплату грошової винагороди, крім, як включення позивача до наказів АТЦ при СБУ. До того ж, апелянт вказує, що порядок виплати винагороди за участь в АТО саме поліцейським передбачений постановою КМУ від 20.01.2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» та зазначає, що в період з 07.11.2015 року по 21.01.2016 року порядок виплати винагороди за участь в АТО саме поліцейським був не врегульований. За таких обставин, апелянт вважає, що заборгованість щодо виплати позивачу винагороди за участь в АТО у відповідача відсутні.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року апеляційну скаргу задоволено, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року скасовано, у задоволені позову відмовлено.
Верховний Суд постановою від 09 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року скасував в частині позовних вимог про стягнення безпідставно утриману з грошового забезпечення, в тому числі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, за період січень-червень 2016 року суму військового збору в розмірі 914,33 грн., направив справу в цій частині на новий розгляд до Першого апеляційного адміністративного суду. В іншій частині постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року залишено без змін.
У постанові Верховного суду зазначено, що скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції України у Луганський області на користь позивача безпідставно утриманої з грошового забезпечення, в тому числі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, за період січень - червень 2016 року, суму військового збору в розмірі 914,33 грн, питання правомірності утримання відповідачем з грошового забезпечення позивача за період січень - червень 2016 року військового збору в розмірі 914,33 грн, апеляційним судом не досліджувалось, правова оцінка обґрунтуванню позовних вимог в цій частині не надана.
На адресу суду апеляційної інстанції надіслано клопотання, в якому відповідач просив розгляд справи проводити за його відсутністю.
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка з 07.11.2015 року проходила службу на посадах атестованого складу. 
Згідно з довідкою ГУНП України у Луганській області від 18.05.2016 року № А-3328                  ОСОБА_2 відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.12.2015 року № 341 включена до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області в період з 07.11.2015 року теперішній час (арк.спр. 14).
Відповідно до наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.12.2015 року № 341 (арк.спр. 45-47) та довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 18.05.2016 року № А-3328 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (арк. спр. 14) позивач дійсно бере участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення в період з 07.11.2015 року по теперішній час.
Згідно з довідкою про доходи позивачки, виданою Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 25.07.2017 року № 550/111/22-2017 (арк.спр. 49), з грошового забезпечення позивача у 2016 році було утримано військовий збір в загальному розмірі 914,33 грн, в тому числі січень 2016 року - 82,80 грн, лютий 2016 року - 123,53 грн, березень 2016 року - 154,66 грн, квітень 2016 року - 123,74 грн, травень 2016 року - 198,54 грн, червень 2016 року - 231,06 грн..
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до абзацу першого пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України військовий збір встановлений тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.
10.09.2015 р. набув чинності Закон України від 18.06.2015 № 548-VІІІ «Про внесення зміни до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції», відповідно до якого підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 1317, ст.112) доповнено новими абзацами такого змісту:
"Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України".
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 року № 1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором», яка набрала чинності 12.01.2016 року, установлено, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції. Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.
З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів фактичної участі позивачки у проведенні антитерористичної операції, зокрема, наявності наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) позивача до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно було задоволено позов про стягнення з відповідача  безпідставно утримані суми військового збору з грошового забезпечення, у т.ч. винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в січні-червні 2016 року у розмірі 914,33 грн. .
Суд апеляційної інстанції вважає, що виконання позивачкою службових обов`язків у містах, які належать до зони проведення АТО, не свідчить про виконання ним конкретних завдань, пов`язаних з її безпосередньою участю в проведенні АТО, а тому судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року по справі №812/1008/17 - задовольнити.
Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року по справі №812/1008/17 - скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції у Луганській області на користь ОСОБА_1 безпідставно утриману з грошового забезпечення, в тому числі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, за період січень-червень 2016 року суму військового збору в розмірі 914,33 грн.. 
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення безпідставно утриману з грошового забезпечення, в тому числі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, за період січень-червень 2016 року суму військового збору в розмірі 914,33 грн.. - відмовити.
Повне судове рішення складено 03 листопада 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 03 листопада 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                    А.А. Блохін

                                                                                                    А.В. Гайдар