ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9191/20                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

      15 жовтня 2020 року                                                           м. Київ
              Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
   Головуючого судді:                                                                      Коротких А.Ю.,
   суддів:                                                                                            Сорочка Є.О.,
                                                                                                           Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
                                                        В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до  Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про зупинення провадження в даній справі до встановлення спадкоємця за законом та набуття процесуального правонаступництва у спорі (за текстом апеляційної скарги).
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ст. 308  КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на викладене, на підставі ч. 2 ст. 309 КАС України, враховуючи особоливості розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року про закриття провадження у справі на п`ятнадцять днів.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_2 до суду із позовом були дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за вислугу років.
Так, згідно з доводами позивача та наведених на обґрунтування заявлених у ньому вимог обставин, суду першої інстанції підлягало вирішити питання щодо правомірності відмови відповідача у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 грошової допомоги, а відтак - визначити, чи мав би право отримувати позивач вказану допомогу у відповідності до вимог чинного законодавства.
Разом з тим, у відповідності до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 18.05.2020 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення судом спору по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соколова О.Є. щодо реєстрації спадкової справи №8/2020, зареєстрованим в реєстрі за №60631733. 
14.07.2020 року через канцелярію суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі до отримання ним свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування даного клопотання заявник зазначає про те, що позивач у даній справі ОСОБА_2 , який є його батьком, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 18.05.2020 року. 
Як зазначив ОСОБА_1 , за його заявою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. відкрита спадкова справа. У зв`язку з наведеним заявник просить зупинити провадження у справі, оскільки в разі задоволення позову його померлого батька, відповідачем має бути нарахована та сплачена неотримана грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за вислугу років, до дня смерті ОСОБА_2 , відтак він як спадкоємець матиме право на отримання грошової доплати.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу  (далі -  ЦК) України до складу спадщини входять усі права та обов`язки,      що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Тобто даними нормами, які передбачають можливість успадкування особою відповідних прав, визначається подальша доля тільки тих прав, якими був наділений спадкодавець за життя, а також платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.
Отже, виходячи зі змісту статті 1227 ЦК України члени сім`ї або інші спадкоємці можуть претендувати на отримання суми коштів, яку спадкодавцю відповідач повинен сплатити  ще за життя.
Разом з тим, обставини даної справи вказують на те, що предметом її дослідження є спір про наявність права ОСОБА_2 на нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за вислугу років, яка на час смерті позивачу не призначалась і не сплачувалась, що і слугувало підставою для його звернення до суду із даним позовом.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі до встановлення спадкоємця за законом та набуття процесуального правонаступництва у спорі, відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження в даній справі.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                        
Керуючись ст.ст. 243,   250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328      КАС України, суд
                                                  П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року про закриття провадження у справі - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

  Головуючий суддя:                                                                         Коротких А.Ю.

         Судді:                                                                                                 Сорочко Є.О.

                                                                                                                      Чаку Є.В.