УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
Київ
справа №240/9369/19
адміністративне провадження №К/9901/23169/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі №240/9369/19 за адміністративним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної аграрної академії наук України» до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної аграрної академії наук України» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області в якому просило суд:

- визнати протиправним (недійсним) податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №0003901414 від 18 лютого 2019 року, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на 1082730,00грн, а також за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафними) на 58879,00грн;

- визнати протиправним (недійсним) податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №0003881414 від 18 лютого 2019 року, в частині збільшення позивачу суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість» на 748121,00грн, а також за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафними) на 187030,00грн;

- визнати протиправним (недійсним) податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №0003861414 від 18 лютого 2019 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 2040,00грн за платежем «Надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення» (з урахуванням заяв від 27 вересня 2019 року та від 20 січня 2020 року).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від  30 липня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області 08 вересня               2020 року звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2018 року касаційну скаргу відповідача було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оскільки наведені підстави поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень визнані неповажними; статті 330 КАС України у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору у розмірі визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

09 листопада 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем, в межах відведеного судом строку, направлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з обґрунтуванням поважності пропуску такого строку.

Крім того, 09 листопада 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем, в межах відведеного судом строку, направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги щодо надання платіжного документа. Вказане клопотання мотивовано відсутністю на рахунку Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області грошових коштів необхідних для сплати судового збору та необхідністю додаткового часу для отримання необхідного фінансування.

Частиною другою статті 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання заявника про продовження строку для усунення недоліків щодо сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 121, 169, 248, 332, 359 КАС України, суд - 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі №240/9369/19 за адміністративним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної аграрної академії наук України» до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Продовжити заявнику строк для усунення недоліків терміном у десять днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Направити заявнику копію ухвали для виконання.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                          В.В. Хохуляк

                                                                                          Л.І. Бившева

                                                                                          Р.Ф. Ханова