ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 400/3959/19
адміністративне провадження № К/9901/20163/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М.,  
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у касаційній інстанції адміністративну справу №        400/3959/19
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Доманівське автотранспортне підприємство 14844" до Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації, третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про скасування рішення, наказу та зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Доманівське автотранспортне підприємство 14844"
на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, ухвалене суддею Маричем Є.В.
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Шевчук О.А., суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У листопаді 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю "Доманівське автотранспортне підприємство 14844" (далі - ТОВ "Доманівське автотранспортне підприємство 14844", позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації (далі - Управління інфраструктури Миколаївської ОДА, позивач), за участю третьої особи - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , третя особа), у якому просило:
1.1. скасувати рішення конкурсного комітету, оформленого протоколом від 16 травня 2019 року № 1, в частині недопущення позивача до участі у конкурсі по об`єкту конкурсу Первомайськ-Доманівка, маршрут № 373 (за об`єктом конкурсу № 33);
1.2. скасувати наказ відповідача від 06 червня 2019 року № 36, яким введено в дію рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 16 травня 2019 року № 1, в частині визнання переможцем конкурсу ФОП ОСОБА_1 по об`єкту конкурсу № 33, маршрут № 373 Первомайськ-Доманівка;
1.3. зобов`язати відповідача винести питання допущення позивача до участі в конкурсі та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу із врахуванням його конкурсної пропозиції по об`єкту конкурсу Первомайськ-Доманівка, маршрут № 373 (за об`єктом конкурсу № 33) для повторного розгляду на наступному засіданні конкурсного комітету.
2. В обґрунтування позову зазначено, що усі документи, які були подані позивачем для участі у конкурсі згідно з Умовами конкурсу були достовірними, а кількість транспортних засобів достатньою, адже позивач мав у розпорядженні два вільні транспортні засоби, що відповідає вимогам конкурсу. За наведених обставин позивач вважає, що рішення конкурсного комітету було прийняте протиправно, а тому підлягає скасуванню.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року закрито провадження у справі в частині вимоги про скасування наказу № 36 від 06 червня 2019 року, яким введено в дію рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 16 травня 2019 року № 1, в частині визнання переможцем конкурсу ФОП ОСОБА_1 по об`єкту конкурсу  
№ 33, маршрут № 373 Первомайськ-Доманівка. 4 . Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
5. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що підставою для прийняття рішення про недопуск позивача до участі у конкурсі стала недостатня кількість транспортних засобів, з обслуговування об`єкту конкурсу маршруту № 33 з урахуванням задіяного рухомого складу в кількості шість автобусних засобів на підставі чинних договорів та обслуговування об`єкту конкурсу № 33, на який потрібно два транспортні засоби, з урахуванням резерву. Тобто, суд дійшов висновку, що у позивача мало бути в наявності вісім зареєстрованих транспортних засобів, а не п`ять.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
6. 11 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна ТОВ "Доманівське автотранспортне підприємство 14844", у якій, з урахуванням уточненої касаційної скарги, скаржник просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
7. В обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема положень підпункту 4 пункту 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядку № 1081), у частині визначення необхідної кількості транспортних засобів, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
7.1. Позивач указує, що підставою для недопущення ТОВ "Доманівське автотранспортне підприємство 14844" до участі в конкурсі став висновок відповідача, з яким погодилися суди попередніх інстанцій, про те, що на дату проведення конкурсу позивач мав п`ять зареєстрованих за ним транспортних засобів, одночасно уклав три договори на перевезення з іншими замовниками транспортних послуг, які обслуговують автобусні маршрути транспортними засобами в кількості шість одиниць, у зв`язку з чим не мав двох транспортних засобів для обслуговування маршруту, який був предметом конкурсу. 
7.2. На переконання позивача, підпунктом 4 пункту 12 Порядку № 1081 достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних автобусів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень, однак у затвердженій відповідачем формі Інформації про кількість задіяного рухомого складу, надання відомостей про резервні автобуси передбачено в цілих одиницях.
7.3. Скаржник зазначає, що на момент проведення конкурсу позивач мав три діючих договори на здійснення перевезень на маршрутах № 373, № 1249/1250 та № 1495/1496, для обслуговування яких було достатньо трьох автобусів Так, один автобус обслуговував маршрут № 373 Доманівка-Первомайськ, який курсував щоденно, один автобус обслуговував маршрути № 1249/1250 Доманівка-Врадіївка (раз на тиждень кожного четверга) та № 1495/1496 Доманівка-Первомайськ через Маринівку (тричі на тиждень в середу, п`ятницю та неділю) і один автобус був резервним для вищезазначених маршрутів. В графі "Кількість задіяного рухомого складу на маршруті (з урахуванням резерву)" в довідці щодо укладення договорів та діючих договорів на здійснення перевезень пасажирів на приміських, міжміських маршрутах загального користування, наданої позивачем, в якості резерву для всіх маршрутів зазначено один і той же автобус. Тобто, на дату проведення конкурсу позивачу було достатньо трьох автобусів для обслуговування маршрутів за діючими договорами на здійснення перевезень, один з яких резервний. Отже, на дату проведення спірного конкурсу позивач мав два вільні автобуси, як і вимагалось умовами конкурсу.
8. 11 серпня 2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Калашнікова О.В.
9. Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
10. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 22 грудня 2020 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Позиція інших учасників справи
11. Від інших учасників процесу відзиви на касаційну скаргу не надходили, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції за наявними в справі матеріалами у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 345 КАС України.
Установлені судами фактичні обставини справи
12. Відповідачем винесено наказ від 03 квітня 2019 року №26 про проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на який є Миколаївська обласна державна адміністрація, яким затверджено перелік об`єктів, умови конкурсу та вимоги до перевізників, які беруть участь у конкурсі. За умовами конкурсу визначено маршрут Первомайськ - Доманівка, маршрут № 373 (за об`єктом № 33 ), для якого, крім іншого, передбачено, що у перевізника має бути два транспортних засоби.
13. Позивач подав заяву про участь в конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, а також інші відповідні документи та додатки. У відомостях про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті зазначено два транспортні засоби.
14. На запити організатора надано відповіді, зокрема Регіональним сервісним центром в Миколаївській області Міністерством внутрішніх справ України від 11 травня 2019 року № 31/14-1548 щодо кількості зареєстрованих за підприємствами перевізниками автобусів (в тому числі, які знаходяться на тимчасовому обліку). Зі змісту даної відповіді вбачається, що за позивачем зареєстровано п`ять транспортних засобів. 
15. Також, під час проведення конкурсу відповідачем було встановлено, що позивач подав заяву на участь у конкурсі по об`єкту конкурсу № 33, для обслуговування якого потрібно два транспортні засоби. З інформації, наданої позивачем, вбачається, що ним укладено три договори на перевезення з іншими замовниками транспортних послуг, за якими обслуговуються автобусні маршрути транспортними засобами у кількості шість одиниць задіяного рухомого складу на маршруті (з урахуванням резерву), але за договором на обслуговування маршруту №373 Доманівка-Первомайськ строк дії договору сплинув 16 вересня 2018 року.
16. 16 травня 2019 року відповідачем проведено конкурс, наслідки якого оформлені протоколом № 1.
17. Відповідно до вказаного протоколу, відповідачем прийнято рішення, яким визнано переможцем конкурсу ФОП ОСОБА_1 на виконання рейсу №373, маршрут Первомайськ - Доманівка. Також, комісією прийнято рішення про недопуск до участі в конкурсі ТОВ «Доманіське автотранспортне підприємство 14844».
18. Наказом відповідача від 06 червня 2019 року № 36 введено в дію рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом від 16 травня 2019 року № 1, зокрема по об`єкту конкурсу № 33, маршрут № 373 Первомайськ - Доманівка, визнано переможцем конкурсу ФОП ОСОБА_1 .
Нормативне регулювання
19. Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі - Закон №2344-III).
20. Статтею 6 Закону №2344-III Верховна Рада України визначено основні напрями державної політики у сфері автомобільного транспорту, законодавчі основи її реалізації.
Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.
Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
21. Абзацом 3 частини першої статті 7 Закону № 2344-III установлено, що забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути) - на Раду Міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.
22. Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.
23. Згідно з частинами першою та дванадцятою статті 44 Закону №2344-III організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.
24. Статтею 45 Закону №2344-III установлено, що в конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону. До участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб`єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використання на маршрутах автобусів, переобладнаних з вантажних транспортних засобів.
25. Процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади (далі - конкурс), а також процедура визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут) визначена Порядком № 1081, який є обов`язковим до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.
26. Відповідно до пункту 2 Порядку № 1081 умови конкурсу - встановлені організатором (обов`язкові та додаткові) умови перевезень пасажирів, які повинні виконувати автомобільні перевізники, визначені на відповідному об`єкті конкурсу.
27. Переможця чи переможців конкурсу визначає організатор перевезень на підставі рішення конкурсного комітету окремо щодо кожного об`єкта конкурсу (пункту 8 Порядку №1081).
28. За приписами підпункту 4 пункту12 Порядку № 1081 конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення 
29. Згідно з пунктом 29 Порядку № 1081 для участі у конкурсі перевізник-претендент подає окремо щодо кожного об`єкта конкурсу документи, визначені статтею 46 Закону України "Про автомобільний транспорт", за формою згідно з додатками 1 - 4.
30. Пунктом 37 Порядку № 1081 передбачено, що достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
31. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
32. Згідно із частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
33. Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
34. Згідно з ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року касаційне провадження у справі відкрито з підстав визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України з метою перевірки доводів касаційної скарги, зокрема, про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме підпункту 4 пункту 12 Порядку № 1081.
35. Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначаються статтею 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
36. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 КАС України).
37. З аналізу зазначених правових норм слідує, що орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради - організатор відповідно до покладених на нього завдань організовує та проводить конкурси на перевезення на маршрутах загального користування, затверджує обов`язкові та додаткові умови такого конкурсу. Задля забезпечення виконання вказаних завдань організатор утворює на постійній або тимчасовій основі відповідний орган - конкурсний комітет, до повноважень якого відноситься розгляд конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу.
38. Пунктом 12 Порядку № 1081 передбачені повноваження конкурсного комітету щодо прийняття рішення про допущення або недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника з підстав, передбачених указаним пунктом.
39. Так, згідно з підпунктом 4 пункту 12 Порядку № 1081 конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків необхідної кількості автобусів для виконання перевезень.
40. Тобто, наведеною нормою права передбачено, що однією з безумовних підстав для прийняття рішення про недопущення перевізника до участі у конкурсі є недостатня кількості транспортних засобів для виконання перевезень. Крім того, цією нормою передбачено умови визначення достатньої кількості транспортних засобів - як кількості транспортних засобів, які будуть задіюватися для виконання перевезень на постійній основі та кількості резервних транспортних засобів (10 відсотків від задіяних для виконання переведень транспортних засобів), яка об`єктивно не може становити менше одного транспортного засобу за окремим договором.
41. Спір у цій справі виник у зв`язку з проведенням 16 травня 2019 року конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, зокрема за маршрутом Первомайськ - Доманівка № 373 (за об`єктом № 33), до якого скаржника, на його думку, протиправно недопущено з підстав недостатньої кількості транспортних засобів для визначеного умовами конкурсу обслуговування об`єкту конкурсу, яка за умовами конкурсу була визначена як два автобуси з урахуванням резерву.
42. Як встановлено судами попередніх інстанцій, за позивачем зареєстровано п`ять транспортних засобів. 
43. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що з інформації, наданої позивачем, вбачається, що ним укладено три договори на перевезення з іншими замовниками транспортних послуг, за якими обслуговуються автобусні маршрути транспортними засобами у кількості шість одиниць задіяного рухомого складу на маршруті (з урахуванням резерву), але за договором на обслуговування маршруту №373 Доманівка-Первомайськ строк дії договору сплинув 16 вересня 2018 року. 
44. Доводи касаційної скарги стосуються спростування висновку відповідача, з яким погодилися суду попередніх інстанцій, про недостатність наявних у позивача транспортних засобів. Так, скаржник наполягає на тому, що на момент проведення спірного конкурсу мав три діючих договори на здійснення перевезень на маршрутах № 373, № 1249/1250 та № 1495/1496, для обслуговування яких було достатньо трьох автобусів Так, один автобус обслуговував маршрут № 373 Доманівка-Первомайськ, який курсував щоденно, один  автобус обслуговував маршрути № 1249/1250 Доманівка-Врадіївка (раз на тиждень кожного четверга) та № 1495/1496 Доманівка-Первомайськ через Маринівку (тричі на тиждень в середу, п`ятницю та неділю) і один автобус був резервним для вищезазначених маршрутів. Тобто, на дату проведення конкурсу позивачу було достатньо трьох автобусів для обслуговування маршрутів за діючими договорами на здійснення перевезень, один з яких резервний. Отже, на дату проведення спірного конкурсу позивач мав два вільні автобуси, як і вимагалось умовами конкурсу.
45. Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2018 року у справі № 823/136/15 сформовано правову позицію, відповідно до якої чинне законодавство України не забороняє перевізнику-претенденту подавати на об`єкти конкурсу транспортні засоби, які були запропоновані в інших конкурсах. Колегія суддів не бачить правових підстав для відступу від такого висновку у цій справі.
46. Тому, для вирішення питання про обґрунтованість спірного рішення відповідача судам слід встановити, скільки та які саме із наявних у позивача транспортних засобів (автобусів) задіяно для надання послуг за іншими чинними договорами (якими саме) на здійснення перевезень, зокрема із врахуванням графіків їхнього задіяння для надання таких послуг на постійній основі та визначення транспортних засобів (автобусів) як резервних за іншими чинними договорами на здійснення перевезень у порівнянні з графіком надання послуг за маршрут № 373 Первомайськ - Доманівка, який був об`єктом спірного конкурсу.
47. Ця обставина є визначальною для правильного вирішення даного спору. Однак, судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду цієї справи вищевказані обставини та фактичні дані, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлено.
48. За наведених обставин, Верховний Суд констатує, що висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи.
49. Зважаючи на встановлені судами обставини, Верховний Суд вважає висновки судів першої та апеляційної інстанції передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак таке судове рішення не є таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
50. Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
51. Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
52. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами попередніх інстанцій, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність їхніх висновків в цілому по суті спору.
53. Рішення судів попередніх інстанцій не містить мотивів відхилення доводів скаржника. В той же час критерій обґрунтованості за статтею 242 КАС означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
54. Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 3) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
55. Згідно з частиною четвертою статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
56. З огляду на викладене, а також ураховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх невстановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
57. Таким чином, з огляду на приписи частини 2 статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
58. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку вказаним обставинам та в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
Висновки щодо розподілу судових витрат
59. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Доманівське автотранспортне підприємство 14844" задовольнити частково.
2. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі № 400/3959/19 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов