Справа № 462/5187/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І. 
Провадження № 33/811/1564/20                 Доповідач: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130  КУпАП, 
в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення – штраф у розмірі 10200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк – один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.
Згідно з постановою судді, 16 серпня 2020 р., о 09 год. 06 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Львові на просп.. В. Чорновола, 2, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад ARHE - 0212, тест № 1364, показник – 0,44 ‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10. 10. 2001 року.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддя першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права у ході розгляду даної справи, оскільки до участі у судовому процесі його не було залучено у зв`язку з чим він не зміг реалізувати гарантовані йому чинним законодавством права, у тому числі право на захист.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що стверджується телефонограмою (а.с.21).
18 листопада 2020 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній повідомив про неможливість прибуття у судове засідання, водночас апеляційні вимоги підтримує, поряд з тим вказав, що якщо апеляційний суд не знайде підстав для задоволення апеляційної скарги, наполягає на застосуванні ст.247 КУпАП та закритті провадження у справі за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
З огляду на те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, такий у своїй скарзі не просить відкласти розгляд апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе проводити судове засідання у його відсутності.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Висновок судді про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на сукупності зібраних та перевірених суддею доказів, які за своїм змістом узгоджуються між собою, є належними та допустимими.
Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2020 року серії ДПР18№428875 (а.с.2), 16 серпня 2020 року о 09 год. 06 хв. у м.Львові на пр.В.Чорновола,2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат 0,44‰.
Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідних графах протоколу, зазначивши, що не погоджується, так як має хворий шлунок.
Згідно з роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6820», прилад ARHE - 0212, тест № 1364 (а.с.1), огляд водія ОСОБА_1 показав у видихаємому ним повітрі 0, 44‰.
Викладені в протоколі обставини підтверджуються також долученим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), згідно з даними яких огляд водія ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими в останнього ознаками: почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, такий проходив огляд на виявлення стану сп`яніння за допомого технічного засобу «Drager Alcotest 6820», прилад ARHE - 0212, тест № 1364. З результатом проведеного огляду - 0,44 ‰ОСОБА_1 погодився та проставив свій підпис у відповідній графі.
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4-5), своїми підписами у письмових поясненнях засвідчили, що близько 09 год. 20 хв. на вул.Чорновола, 41 у м.Львові були запрошені працівниками поліції бути присутніми при проведенні огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, результат якого показав 0, 44‰.
Таким чином, наведеними вище доказами, допустимість яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, який йому ставиться у провину, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, а тому апеляційні вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі є безпідставними.
Не вбачає апеляційний суд підставою для скасування оскаржуваної постанови розгляд справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 , адже порушене його право на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі апеляційної скарги та реалізації ним процесуальних прав на дачу пояснень, клопотань та зауважень.
Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Частина друга статті 38 КУпАП передбачає, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Із наведеної норми статті 38 КУпАП вбачається, що законодавчо встановлений строк накладення адміністративного стягнення обчислюється з моменту вчинення адміністративного правопорушення до дати прийняття рішення суддею першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 16 серпня 2020 року, натомість оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнята суддею 16 жовтня 2020 року, тобто в межах трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення.
З огляду на те, що апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та рішення судді першої інстанції не скасовується, підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП немає.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд
п о с т а н о в и в  :
постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                        Т.М. Урдюк