ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/14344/17                                                                                          Суддя першої інстанції: Кушнір С.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 листопада 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                             Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                        Костюк Л.О., Кобаля М.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 12 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 03.08.2017 р. звернувся до суду із позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, Київського міського комісаріату щодо непризначення позивачу одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 – 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
зобов`язати Міністерство оборони України, Київський міський військовий комісаріат призначити позивачу одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 – 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідачів, що полягають у нерозгляді його заяви про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок виконання ним обов`язків військової служби.
Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 12.05.2020 р. позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Київського міського військового комісаріату щодо ненаправлення висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 разом із наданим пакетом документів до Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та  постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат направити висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 разом із наданим ОСОБА_1 пакетом документів до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та  постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції зроблені із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не враховано, що позивачем не виконано вимоги пп. 11-13 Порядку № 975, а саме: не надано всього пакету документів, які б дали змогу КМВК належним чином звернутися до розпорядника бюджетних коштів щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, про що позивачу було повідомлено листом від 12.06.2017 р. №ВСЗ/1001.
Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України).
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проходив військову службу та був звільнений з військової служби.
Згідно з довідкою Дніпровського районного у м. Києві військового комісаріату від 05.02.2015 р. №7 вбачається, що ОСОБА_1 , 1964 р.н., проходив військову службу з 21.04.1984 р. по 18.04.1986 р., в тому числі в період з 24.10.1984 р. по 18.04.1986 р. у складі в/ч пп 35919 приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0417108 від 11.11.2014 р., позивачу первинно за наслідками огляду було встановлено ІІІ групу інвалідності з 04.11.2014 р., причина інвалідності - поранення (контузія), захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 4610 від 07 листопада 2016 р.), множинне вогнепальне осколкове поранення голови та кінцівок (контузія головного мозку – 1985 р.) колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1964 р.н., - захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0646364 від 22.11.2016 р., позивачу за наслідками повторного огляду було встановлено ІІ групу інвалідності з 22.11.2016 р., причина інвалідності - захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Листом від 27.04.2016 р. №16.06-16/625-16/10515, Міністерство охорони здоров`я України роз`яснило, що днем встановлення інвалідності у розумінні п.п. 4 ч. 2 ст. 16 закону та п. 3 Порядку, вважається дата проходження громадянином первинного огляду МСЕК. Дата підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності.
Позивач 10.05.2017 р. звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив направити пакет документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.
Зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не було виконано свого обов`язку та не направлено документи позивача до Міністерства оборони України для вирішення питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, позивач звернувся із позовом до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Київський обласний військовий комісаріат, як уповноважений орган, у межах спірних правовідносин зобов`язаний був направити подані позивачем для призначення одноразової грошової допомоги документи до Міністерства оборони України (розпоряднику бюджетних коштів) разом із своїм висновком щодо виплати одноразової грошової допомоги (наявності чи відсутності підстав). Однак вказаного обов`язку Київським міським військовим комісаріатом дотримано не було.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються  Конституцією України,  Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до  Конституції України  визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені  Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII  (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст.1 Закону № 2011-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим  Законом  мають право на її отримання.
Таким чином, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби.
Відповідно до ч. ч. 2, 6 та 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII  у випадках, передбачених пп. 4-9 п. 2 ст. 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого  наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530  (далі - Положення №530), серед іншого, визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до статті 16 Закону України №2011-XII  та Порядку № 975.
Порядок оформлення документів для виплати компенсаційних сум та одноразової грошової допомоги визначений розділом IV Положення № 530.
Так, відповідно п. 4.7 цього Положення документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України командир військової частини.
У разі настання інвалідності, зокрема, до уповноваженого органу подається висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13).
Згідно із п. 4.8 Положення № 530 висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.
Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком № 975).
Так, Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975  (далі – Порядок № 975).
Відповідно до п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:  постанови  відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського міського військового комісаріату із заявою та просив направити пакет документів до Міністерства оборони України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.
Відповідно до п.п. 12-13 Порядку № 975призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.11.2020 р. у справі № 760/16920/16, від 03.11.2020 р. у справі № 286/2720/16-а, від 24.09.2020 р. у справі № 372/2197/16-а та інших, що свідчить про сталість судової практики в даній категорії справ.
Системний аналіз зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується МОУ, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).
З наведеного слідує висновок, що Київський обласний військовий комісаріат, як уповноважений орган, у межах спірних правовідносин зобов`язаний був направити подані позивачем для призначення одноразової грошової допомоги документи до Міністерства оборони України (розпоряднику бюджетних коштів) разом із своїм висновком щодо виплати одноразової грошової допомоги (наявності чи відсутності підстав).
Крім того, норми  Закону № 2011-XII  та Порядку № 975 не містять винятків щодо виконання цього обов`язку та не наділяють військовий комісаріат повноваженнями відмовляти у направленні таких документів.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи не міститься жодного документу на підтвердження направлення такого висновку військового комісаріату разом з пакетом документів позивача до Міністерства оборони України.
Питання наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги вирішується виключно Міністерством оборони України, яким і приймається відповідне рішення, а військовий комісаріат направляє Міністерству оборони України свій рекомендаційний висновок з цього питання (разом із документами) та за наслідками розгляду документів Міністерством оборони України повідомляє заявника про мотиви відмови (у випадку прийняття міністерством рішення про відмову у призначенні допомоги) або видає наказ про виплату допомоги (у випадку прийняття міністерством рішення про призначення допомоги).
Наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564  передбачено створення постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (далі - Комісія).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Київським міським військовим комісаріатом не надано жодних документів чи пояснень, які б спростовували доводи, що заява позивача з доданими до неї документами вказаною Комісією не розглядалась та не подавалась Міністру оборони України для прийняття відповідного рішення за наслідками такого розгляду, чим допущено протиправну бездіяльність, а тому слід зобов`язати Київський військовий комісаріат направити на розгляд Міністерству оборони України подані позивачем документи, разом з висновком, для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Також суд першої інстанції вірно зауважив про необґрунтованість доводів Київського міського військового комісаріату про те, що даний спір має розглядатися саме Окружним адміністративним судом міста Києва, оскільки на час звернення позивача до суду із позовом – 03.08.2017 р. діяли положення ст. 18 КАС України (в редакції до 15.12.2017 р.), п. 4 ч. 1 якої визначено, що усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудні місцевим судам як адміністративним.
Згідно п. 12 Розділу  VII  Перехідних положень КАС України (в редакції після 15.12.2017 р.) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, розгладячи дану спір судом першої інстанції не було порушено привила підсудності.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів керуючись ст. 316 КАС України  вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. 
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 12 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                Л.О. Костюк

                                                                                          М.І. Кобаль